ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1003/23 Справа № 178/442/23 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Позненка Ю.В. на постанову судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 06 лютого 2023 року о 11 год. 00 хв. на автошляху М-30 916 км, що на території Кам`янського /Криничанського/ району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Кадет, д/н НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду з метою виявлення ознак сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Позненко Ю.В. визнати поважною причину пропуску строку подання апеляційної скарги та поновити його, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування необхідності поновлення строку вказує, що районним судом не здійснено заходів для належного сповіщення ОСОБА_1 про розгляд щодо нього адміністративної справи.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що суд першої інстанції, порушуючи вимоги ст. 280 КУпАП, не дослідив під час судового розгляду всі наявні в матеріалах докази, не дослідив відеозапис, у зв`язку з чим виніс незаконне рішення.

Дії поліцейських з приводу проведення огляду водія ОСОБА_1 вважає такими, що порушують загальні засади діяльності поліцейських. А дії працівника патрульної поліції свідчать про упереджене ставлення до нього.

Посилається на те, що для його примусової зупинки у працівників поліції не було правових підстав.

Зазначає, що водій не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та ознак наркотичного сп`яніння не мав. Водієві не були роз`яснені права та обов`язки, які передбачені ст. 268 КУпАП.

Вважає, що направлення на огляд водія транспортного засобу, яке міститься в матеріалах справи, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки воно датовано 06.02.2023 року о 10:55 год., що свідчить про те, що поліцейський у встановленому порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Позненко Ю.В. повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку вважаю, що він пропущений з поважної причини, а тому керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, строк необхідно поновити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови судді в межах її доводів, вважаю їх неприйнятними з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддею суду першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови вказані вимоги були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги представника, в ході судового засідання досліджений відеозапис з боді камери поліцейського, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 352240 від 06.02.2023 року, на якому зафіксований факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та відсторонення від керування водія ОСОБА_1 автомобілем, що не суперечить висновкам суду першої інстанції про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим доводи представника в цій частині не є слушними.

Крім того, висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 352240 від 06.02.2023 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом т.в.о. поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області Ярошенком К., де викладені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а їх сукупність засвідчують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 саме у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими, в тому числі, апеляційною інстанцією, під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Зміст доводів апеляційної скарги зводиться до того, що суд першої інстанції розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який не був повідомлений про час та дату судового засідання належним чином, чим суд порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Та обставина, що ОСОБА_1 не приймав особистої участі в суді першої інстанції, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в цій категорії справ не є обов`язковою. Крім того, під час апеляційного перегляду оскарженої постанови забезпечена можливість їх реалізації, однак ні ОСОБА_1 ні його представник не скористались можливістю відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Доводи на те, що ОСОБА_1 під час складання протоколу не були роз`яснені його права спростовуються змістом складеного щодо нього протоколу, підписаного власноруч особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис. Крім того, як вбачається з пояснень особи та з відеозапису, будь-яких клопотань чи заяв ОСОБА_1 не заявлялось, будь-яких зауважень з приводу складеного протоколу щодо нього не висловлював.

Ствердження про те, дії поліцейських з приводу проведення огляду водія ОСОБА_1 вважає такими, що порушують загальні засади діяльності поліцейських, їх упередженість, подальші їх дії щодо проведення огляду його речей не є слушними та такими, що спростовують висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки жодних доказів оскарження дій працівників поліції або подання відповідних скарг до матеріалів апеляційної скарги не долучено. Крім того, відповідно до до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 29 грудня 2021 року № 1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, в тому числі, проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Таким чином, всі подальші дії працівників поліції, спрямовані на проведення огляду на стан сп`яніння, є законними, під час проведення якого у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка відповідає обстановці.

Вищезазначене спростовує посилання представника про те, що для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у працівників поліції не було правових підстав.

Посилання на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу, яке міститься в матеріалах справи, є неналежним та недопустимим доказом, є безпідставними, оскільки по-перше, вказана представником різниця у часі не є таким істотним порушенням, яке має наслідком скасування оскарженої постанови, оскільки не вплинуло на висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого кримінального правопорушення, а по-друге, складання направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння не є обов`язковим.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачаю, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Позненку Ю.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Позненка Ю.В., - залишити без задоволення.

Постанову судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко