ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

встановив:

29.07.2023 о 13 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого міг завдати шкоди психологчному здоров`ю ОСОБА_2 .

Крім того, 30.07.2023 о 21 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого міг завдати шкоди психологчному здоров`ю ОСОБА_2 .

Справи підлягають об`єднанню, оскільки стосуються одніє особи

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив.

Закон виходить з презумпції, що учасник справи повинен дізнатися про хід розгляду справи, тобто діє презумпція обізнаності. Цю ж презумпцію обізнаності слід застосувати і до випадків інформування учасника справи про дату судового розгляду альтернативними способами повідомлення. Тим більше, така презумпція застосовується під час вручення судової повістки. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх в протоколі, то слід припустити, що учасник бажає, принаймі не заперечує, що ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймі повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери і адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися проваджденням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуюються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серія ВАД № 045711 від 29.07.2023, ВАД № 045946 від 30.07.2023; рапортами на лінію 102, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , постановю про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.2 КУпАП.

Своїми діями, що виразилися у вчиненні домашнього насильства, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.2 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи №№ 295/10335/23 та 295/10337/23.

Справі присвоїти № 295/10335/23.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковауваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Костенко