Номер провадження: 33/813/1430/23
Номер справи місцевого суду: 523/7393/22
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІменемУкраїни

10.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Долгової В.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першоїінстанції

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року у справі про притягнення його до адміністративно відповідальності скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що розгляд справи, відбувся з порушенням прав скаржника, передбачених ст. 268 КУпАП за його відсутності. Також скаржник зауважив, що звертався до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження, яке судом першої інстанції залишено без задоволення. ОСОБА_1 вважає, оскільки на час звернення з апеляційною скаргою річний строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився, то провадження у справі підлягає закриттю.

Апеляційним судом, у відповідності до положень ч. 5 ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце судового засідання.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена Суворовським районним судом м. Одеси 17 березня 2023 року.

Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 18.07.2023 року, що підтверджується штампом суду.

Частиною 1 статті 285 КУпАП передбачено, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року ОСОБА_1 посилається на те, що про винесення постанови дізнався з сайду Судової влади.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься заява скаржника відповідно до якої копію оскаржуваної постанови скаржник отримав 30.06.2023 року. Інші докази на підтвердження отримання скаржником копії оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, причини пропуску строку поважними, тому ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року підлягає поновленню.

Щодо суті правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, і так само ухиленні осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) та керує транспортним засобом.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол серії ААД № 092545 від 21 червня 2022 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 092545 від 21 червня 2022 року, 21.06.2022 року о 09 год18 хв. в м. Одеса по вул. Агрономічна, 55, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед «SUZUKI» без д.н.з., в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки, зі згоди водія, за допомогою приладу газоаналізатор «ДРАГЕР» 7510, на табло якого показало 1,06 проміле.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом серії ААД № 092545 від 21.06.2022р про вчинення адміністративного правопорушення; відеозаписом події з портативного відеореєстратора № 471665 та № 470956; результатами пристрою газоаналізатора «Drager Alcotest» - 1,06% проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

З відеозаписів, на які міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції представився, назвав причину зупинку, а саме порушення правил дорожнього руху, за яке в подальшому складено постанову. Під час спілкування поліцейським виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), останній погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та пройшов його на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та наслідки встановлення за результатами огляду алкогольного сп`яніння, у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення. Результати проходження огляду ОСОБА_1 не заперечувались, останній погоджувався з результатом.

Факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як під час проходження огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в апеляційній скарзі не заперечується, тому висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції прав скаржника передбачених ст. 268 КУпАП апеляційний суд зазначає, що відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 092545 від 21 червня 2022 року містить відомості про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Суворовському районному суді м. Одеси, зміст протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснено, копію вказаного протоколу скаржник отримав. Отже, ОСОБА_1 повідомлений про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Суворовському районному суді м. Одеси.

Суворовським районним судом м. Одеси розгляд справи призначався на 05.09.2022 року, 20.10.2022 року, 21.12.2022 року, 06.02.2023 року, 13.03.2023 року, 17.03.2023 року.

ОСОБА_1 судом викликався шляхом направлення SMS-повідомлень та на судове засідання, призначене на 17.03.2023 року, шляхом розміщення оголошення.

ОСОБА_1 , 17.10.2022 року надано клопотання в якому останній просив зупинити розгляд справи до закінчення воєнного стану. Вказане клопотання містить відомості про те, що ОСОБА_1 про судове засідання призначене на 20.10.2022 року повідомлений.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У свої рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сам по собі факт розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що особі достеменно відомо, що в провадженні суду перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно неї, враховуючи, що ОСОБА_1 про судове засідання призначене на 20.10.2022 року повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився, не є правовою підставою для скасування судового рішення.

Разом з тим, можливість реалізації процесуальних прав скаржника забезпечена в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд також зазначає, що клопотання про зупинення провадження розглянуто судом першої інстанції та постановлено відмовити в його задоволенні.

Апеляційна скарга не містить доводів скаржника щодо необґрунтованості відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо посилання скаржника на закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП апеляційний суд зазначає таке.

Згідно ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 092545 від 21 червня 2022 року вбачається, що правопорушення вчинено 21.06.2022 року, а постанова про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на останнього адміністративного стягнення винесена Суворовським районним судом м. Одеси 17 березня 2023 року, тобто не пізніш ніж через рік з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені статтею 38 КУпАП, не сплинули, а тому у апеляційного суду відсутні підстави для застосування положень ст. 38 КУпАП.

Та обставина, що на момент розгляду апеляційним судом апеляційної скарги на постанову судді місцевого суду в справі про адміністративне правопорушення, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 6 ст. 38 КУпАП, не є підставою для скасування постанови, якою особа притягнута до відповідальності та закриття провадження у справі згідно з п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

За змістом ст. 38 та п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення по суті.

Враховуючи викладене, обставини правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, підстави вважати їх неналежними у суду відсутні, доказів, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як матеріали справи про адміністративне правопорушення, так і апеляційна скарга не містять, підстав для закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не встановлено, тому апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, а висновок суду першої інстанції, викладений у постанові від 17.03.2023 року, законним та обґрунтованим.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 17.03.2023 року без змін.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова