Справа № 177/1409/23
Провадження № 3/177/966/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали справи, що надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 11.07.2023 о 21 год. 29 хв., на 105 км а/д Н-23, поблизу с. Вільне Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21101, р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. У порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Правопорушення зафіксовано на бодікамери 475160, 475167.

Окрім того, водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративного стягненню за вчинення порушень, передбачених ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, 11.07.2023 о 21 год. 29 хв., на 105 км а/д Н-23, поблизу с. Вільне Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, у порушення вимог п. 2.1а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21101, р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, у тому числі шляхом направлення смс-повідомлення. Заяв про відкладення судового розгляду справи з поважних причин, а також інших клопотань, заяв з процесуальних питань чи письмових пояснень по суті правопорушень за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, не надав.

Суддя враховує, що неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. ОСОБА_1 з огляду на його належне повідомлення про розгляд справи мав вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження щодо нього, а тому нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, з огляду на що, суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, шляхом створення штучного затягування строків розгляду справи. Беручи до уваги викладене, зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, що не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. ст. 130, 126 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судове засідання проведено без ОСОБА_1 .

Суддя, вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозаписи на DVD-диску з відеофіксацією правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №266960, ААД №266334 від 11.07.2023 слідує, що 11.07.2023 о 21 год. 29 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21101, р/н НОМЕР_1 .

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 11.07.2023 до зупинки працівниками поліції зафіксовано на відеозаписі з DVD-R.

Перевіряючи наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, серед іншого, адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 8, 12 розд. ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.п. 3, 4 розд. І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 266960 від 11.07.2023 та направленні водія ОСОБА_1 , з метою встановлення стану сп`яніння до КП «КПНД» ДОР» від 11.07.2023, ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 , у розумінні п. 3 розділу 1, п. 1 розд. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан сп`яніння, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність у діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Переглядом відеозапису на диску DVD-R встановлено, що він містить фіксацію обставин зупинки працівниками поліції транспортного засобу ВАЗ 21101, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 11.07.2023 о 21 год. 29 хв. на блок-посту на автошляху траси Н-23, 105 км, поблизу с. Вільне Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області. За кермом автомобіля знаходиться ОСОБА_1 . На вимогу поліцейського пред`явити документи ОСОБА_1 повідомляє, що посвідчення водія він отримував, але через заборгованість зі сплати аліментів на нього накладено тимчасове обмеження у праві керування. При спілкуванні з водієм та огляді автомобіля працівники поліції питають ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, оскільки його поведінка викликає підозру, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 спочатку повідомляє, що він вживав алкоголь напередодні, а потім уточнює що випив дві пляшки пива 3-4 години тому. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовляється, пояснюючи тим, що він не заперечує своє перебування у стані алкогольного сп`яніння, а тому, не бачить сенсу проходити огляд.

Таким чином, підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіряючи наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.1а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Відповідно до довідки з Національної автоматизованої інформаційної системи від 12.07.2023, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

За відомостями з бази ARMOR, постановою серії ЕАР №5680941 від 29.07.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУПАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу. Доказів оскарження чи скасування вказаної постанови суду не надано.

Вказані факти та встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , який посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував, однак 11.07.2023 керував транспортним засобом, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, свідомо продовжив допускати порушення.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , його ухилення від явки до суду, явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню.

При цьому враховується, що ОСОБА_1 вчинив два взаємопов`язаних адміністративних правопорушення і їх розгляд відбувається одночасно одним і тим же місцевим судом, тому стягнення на нього, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді адміністративного штрафу.

З огляду на те, що правила дорожнього руху містять чітке визначення поняття водія особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія, а в даному випадку ОСОБА_1 , відповідно до довідки від 12.07.2023, посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував, суд дійшов до висновку, що на нього слід накласти адміністративне стягнення, не вирішуючи питання про позбавлення права керування транспортними засобами.

На переконання суду, таке стягнення, відповідно до ст. 23 КУпАП, буде справедливим, достатнім та виправданим метою застосування стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Згідно з абз. 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 № 18) - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Тобто, за змістом вищезазначеного, оплатному вилученню підлягає лише той предмет чи об`єкт адміністративного правопорушення, власником якого є сам правопорушник.

Оскільки до матеріалів справи не додано документів, які підтверджують власника транспортного засобу марки ВАЗ 21101, р/н НОМЕР_1 , а у протоколах про адміністративні правопорушення власником вказано ОСОБА_2 , відтак, суд дійшов висновку, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, питання про оплатне вилучення транспортного засобу вирішити неможливо.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 № 177/1409/23 (провадження № 3/177/966/23) за ч. 1 ст. 130 КУпАП та № 177/1417/23 (провадження № 3/177/975/23) за ч. 5 ст. 126 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 177/1409/23.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2400 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, власником якого є інша особа.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: