Справа №591/6798/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є.В.
Номер провадження 33/816/482/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Холода О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Холода О.А. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

військовослужбовця НОМЕР_1 , стрілець

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 15 грудня 2022 року о 04 год. 58 хв. в м. Суми по вул. Харківська, буд. 23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Alcotester Drager 7510, результат позитивний 0,46 % (проміле), чим порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Холод О.А. просив скасувати дану постанову а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, адвокат Холод О.А. вказує, про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог Інструкції № 1395, оскільки, у графі «до протоколу додаються» не вказаний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, також даний акт не зазначено у будь-якій графі чи іншій частині вказаного протоколу, а тому, вказаний протокол не може вважатися допустимим доказом.

Крім того, апелянт вказує на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог Інструкції з експлуатації газоаналізатору Alcotester Drager 7510, який не пройшов у визначений законом час повірку.

Також захисник Холод О.А. вказує про те, що суд першої інстанції не дослідив того факту, що в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу приладу газоаналізатору Alcotester Drager 7510, а тому, на його думку, такі показники не можуть вважатися беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .

Апелянт, вказує і на те, що складання адміністративних матеріалів (протоколу) відбулося після здійснення процесуальної дії - огляду на стан сп`яніння, які в свою чергу було проведено без роз`яснення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Холода О.А., який підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, просив їх задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2022 року серії ААБ № 454466 (а.с. 1);

- результатом проходження тестування на алкоголь приладом газоаналізатора Alcotester Drager 7510, тест № 68 від 15.12.2022 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який показав результат - 0,46 ‰ (а.с. 2, 3);

- відео-файлами, які містяться на DVD-R диску лазерних систем зчитування (а.с. 7).

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15 грудня 2022 року о 04 год. 58 хв. в м. Суми по вул. Харківська, буд. 23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Alcotester Drager 7510, результат позитивний 0,46 % (проміле), чим порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7) вбачається, що 15 грудня 2022 року працівниками поліції водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції, оскільки, останній був з явними ознаками алкогольного сп`яніння інспектором було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», на що останній погодився, результат тесту позитивний 0,46 ‰ проміле (05 год. 00 хв.), результат огляду не оскаржував на проходженні огляду у медичному закладі не наполягав.

Доводи апеляційної скарги в тому, що суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який складений з порушенням вимог Інструкції № 1395, оскільки, у графі «до протоколу додаються» не вказаний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, також даний акт не зазначено у будь-якій графі чи іншій частині вказаного протоколу, а тому, вказаний протокол на думку апелянта, не може вважатися допустимим доказом, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими що не спростовують правильного висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, в протоколі про адміністративне правопорушення викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, посилання на долучені до протоколу докази, підписи самого ж ОСОБА_1 , жодних зауважень з приводу оформлення працівниками поліції вказаного протоколу відносно ОСОБА_1 останнім не надано.

Щодо доводів апелянта про порушення працівниками поліції процедури огляду та стан сп`яніння, відсутність документу, що підтверджує належний стан технічного засобу Газоаналізатору «Alcotester Drager 7510», за допомогою якого, було проведено зазначений огляд на місці зупинки транспортного засобу, про відсутність в матеріалах справи свідоцтва про повірку зазначеного технічного засобу, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів даної справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Газоаналізатору «Alcotester Drager 7510», з результатом - 0,46 проміле (позитивний) останній ознайомився, що свідчить про наявність відповідних підписів у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, жодних зауважень від ОСОБА_1 з приводу проведення працівниками поліції вказаного огляду, не надання йому свідоцтва про повірку зазначеного технічного засобу, не було, доказів оскарження дій працівників поліції суду не надано, на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі останній не наполягав.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що Постановою КМ України №412 від 05.04.2022 року постановлено, що установити, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавці регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Стосовно доводів апелянта, що складання адміністративних матеріалів (протоколу) відбулося після здійснення процесуальної дії - огляду на стан сп`яніння, які в свою чергу було проведено без роз`яснення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, то апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими та такими що спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7), з якого вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено його про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів (арк.с. 2), що підтверджується наявним підписом останнього, при цьому, жодних зауважень з цього приводу ОСОБА_1 не надано.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя апеляційного суду вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наявними в справі матеріалами, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання захисник, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається. Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Холода О.А. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.