ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2023 року м. Одеса

справа: 523/7157/19

провадження: 33/813/550/23

Одеський апеляційний суд в складі судді-доповідача Бездрабко В.О., вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 09 березня 2023 року, прийняту під головуванням судді Середи І.В., у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП,

встановив :
Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 03 червня 2019року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.4 КУпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.
У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із письмовим клопотанням, в якому просив застосувати аналогію закону та на підставі ст.80, 53 КК України звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами та штрафу, призначеного постановою суду від 03 червня 2019року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 09 березня 2023року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від відбування покарання залишено без задоволення.
Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відсутні підстави для звільнення порушника від накладеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на три місяці, як такого, що вже відбуто ОСОБА_1 .
Також суд вказав, що постанова суду від 03 червня 2019року набрала законної сили та була звернута до виконання, а тому відсутні підстави для визнання її такою, що не підлягає виконанню відповідно до ст.303КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 09 березня 2023року скасувати повністю, але, виходячи зі змісту поданої апеляційної скарги, фактично ним оскаржується постанова в частині стягнення судового збору на користь держави у розмірі 384,20грн.
В обґрунтування скарги зазначив, що суд першої інстанції неповно розглянув клопотання про звільнення його від відбування покарання у вигляді призначеного до стягнення судового збору. Вказав, що з 23 вересня 2022року перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 , а тому згідно вимог п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вважається таким, що звільнений від сплати судового збору.
Стверджує, що був підданий адміністративному стягненню, до якого віднесений судовий збір, оскільки за постановою суду від 03 червня 2019року з нього саме стягнутий судовий збір.
Дослідивши матеріали поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.293 ч.1 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 24 КУпАП визначено види адміністративних стягнень, які можуть бути застосовані за вчинення адміністративних правопорушень : попередження; штраф; оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; громадські роботи; виправні роботи; суспільно корисні роботи; адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Частиною 2 ст.25 КУпАП передбачено, що за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (ст.27 КУпАП).

Статтею 4 ч.5 Закону України «Про судовий збір», в редакції станом на 03 червня 2019року, визначалося, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи стягується судовий збір, ставка якого становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, аналізуючи вищенаведене слід вважати, що вид стягнення, який застосовується до винної у вчиненні адміністративного правопорушення особи, та судовий збір, який підлягає стягненню у відповідності до вищезазначеного Закону, є різними правовими категоріями, як за своїм призначенням, так і наслідками.

Ураховуючи положення ст.293 ч.1 КУпАП, за якою зміні підлягає захід стягнення, суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції в частині вирішення питання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Нормами КУпАП, не передбачений порядок відмови у відкритті апеляційного провадження, а статтею 294 КУпАП визначений лише загальний порядок щодо можливості повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
Враховуючи той факт, що апелянт оскаржує постанову суду від 09 березня 2023року, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 09 березня 2023 року, повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя Одеського
апеляційного суду В.О. Бездрабко