Дата документу 11.04.2023Справа № 554/2059/23
Провадження № 3/554/1307/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2023 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтава Горбунова Я.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 27.02.2023 року о 02 год. 15 хв. керував транспортним засобом «Jaguar F-PACE» номерний знак НОМЕР_1 в м. Полтава по вул. Європейська, 160, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що не вважає себе винним.

Перевіривши надані суду докази суд встановив наступні обставини та відповідні факти.

З переглянутих судом відеозаписів, які додані до матеріалів справи, вбачається, що відеодиск містить два відео файли, де на одному зафіксовано факт зупинки транспортного засобу о 01 год. 30 хв., під час перевірки документів працівниками поліції було оголошено ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння і з цих підстав йому було запропоновано пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 виявляв незгоду з діями працівників поліції, які на його думку необгрунтовано його зупинили та необґрунтовано пред`являють йому вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, бо він вочевидь не має таких ознак. В продовж деякого часу відбувається спілкування між ним та працівниками поліції, в ході якого він декілька раз погоджувався поїхати до диспансера, потім відмовся. О 02 год. 00 хв. ОСОБА_1 погодився проходити огляд в присутності двох свідків після чого запис зупинено о 02 год. 05 хв. І знову відеозапис було поновлено о 02 год. 32 хв. та продовжувався він до 02 год. 40 хв., але за період часу, який підпав під фіксацію відмови більше не було зафіксовано.

При цьому, переглядом наданого відеозапису встановлено, що поліцейським, в порушення зазначеної вимоги, автоматично було названо водію декілька випадкових ознак алкогольного сп`яніння, при цьому не зафіксовано порядку перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, не зазначено, як саме вони відображаються та в чому проявляються. На відео працівником поліції було зроблено просто припущення, що в його поведінці та запаху проявляються алкогольні ознаки.

Застосовуючи ці фактичні обставини, суд звертає увагу на те, що пунктом 2 Порядку № 1103 та пунктом 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлена виключна обставина, за якою водій транспортного засобу підлягає огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, це наявність в поліцейського достатніх підстав вважати, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

При цьому, поліцейськими не зафіксовано порядку перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, що стосується вказівки поліцейського з приводу наявності запаху алкоголю з порожнини рота порушника, суд зазначає, що вказана обставина є однією з ознак алкогольного сп`яніння згідно п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 та сама по собі не утворює достатню підставу для висновку поза розумним сумнівом щодо перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Суд звертає увагу на те, що твердження поліцейського про наявність запаху алкоголю з порожнини рота водія, виходячи з обставин, встановлених судом, було лише припущенням ініціатора складення протоколу.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в поясненнях, приєднаних до матеріалів справи, підтвердили знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, виходячи із відтвореного запису, не могли об`єктивно бачити цих ознак, оскільки при спілкування в їх присутності, що зафіксовано на запису, ОСОБА_1 не рухався, що унеможливлювало визначення нестійкої ходи, запах алкоголю на відстані, на якій знаходилися свідки, на думку суду було не можливо відчути, а на пропозицію підійти до ОСОБА_1 ближче для виявлення такої ознаки, свідки не відреагували. Таким чином, суд не вважає покази письмові свідків, приєднані до матеріалів справи, такими, що є достовірними та достатніми для підтвердження факту, що у ОСОБА_1 є явні ознаки алкогольного сп`яніння на час зупинки.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. ч. 1 - 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 3 та 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 8 Порядку № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності в її діяннях складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні. Відсутність хоча б одного із його елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, так як не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які мають випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 433112 від 27.02.2023 року, направлення на огляд водія на стан сп`яніння, пояснення свідків не спростовують висновки суду.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що поліцейський не виявивши у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, тобто не маючи достатніх підстав вважати, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в закладі охорони здоров`я або відмовитись від проходження такого огляду, що є неприпустимим.

Суд також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів і про те, що після того, як працівник поліції нібито виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, він дійсно відповідно до вимог ст. 266 КУпАП був відсторонений від керування транспортним засобом «Jaguar F-PACE», так як жодних розписок чи протоколів про відсторонення від керування, передачу автомобіля під керування іншій особі або про його тимчасове затримання до матеріалів справи ініціатором складення протоколу не додано.

На підставі наведеного, суд констатує, що працівниками поліції було порушено процедуру виявлення у водіїв транспортних засобів з ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим приходить до висновку про недотримання процедури фіксації відмови від проведення огляду на стан сп`яніння, яка детально регламентована ст. 266 КУпАП.

Слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку притягнення особи до відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. ч. 2 і 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи обставини складення протоколу, беручи до уваги докази, надані до суду в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

У рішеннях ЄСПЛ у справах Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року та Карелін проти Росії від 20 вересня 2016 року наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про закриття справи у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Горбунова Я.М.