Провадження № 3/202/9150/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надійшла від Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецький області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал, відповідно до якого 10 липня 2023 року, о 16 год. 00 хв., в м.Краматорську, вул.Красноярська, біля буд.4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Tact з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом водія відсторонено на підставі ст.266 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гусакова О.Б. у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

Від захисника Гусакової О.Б., через канцелярію суду, надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до яких остання просила справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заперечень зазначила, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом Honda-Tact 10.07.2023 о 16:00 год. Натомість на першому відеозаписі з камери відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається, що дата відеозапису події значиться як 01.01.2016, тобто не відповідає даті події зазначеної у вказаному протоколі. Відеозапис з відеореєстратора поліцейської машини не може слугувати доказом, оскільки він не є сертифікованим технічним засобом для підтвердження винних дій особи, а також відеозйомка події має бути безперервна та єдина, а не складатись з різних матеріалів, тим наче які між собою протирічать відносно дати події. Отже, дата та час події, яка стала причиною притягнення до адміністративної відповідальності мають різний зміст в протоколі та на відеозаписі, через що вказаний відеозапис не є достовірним та належним доказом щодо підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому не може бути прийнятий судом до уваги. Також зазначила, що долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідків не можуть бути доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки зі змісту вказаних пояснень, вбачається, що вони були лише свідками відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, а не керування вказаною особою транспортним засобом. Більш того, вказані свідки не були одразу присутні на місці події, а лише з`явились на момент пропозиції поліцейського пройти медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, тому вони жодним чином не могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідальність, яка передбачена ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідальність за ст.130 КУпАП наступає в наслідок порушення вимог Правил дорожнього руху.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №203881 від 10 липня 2023 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також даними відеофіксації даної події, які були досліджені у судовому засіданні.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з боді камер співробітників патрульної поліції.

Суд критично ставиться до тверджень захисника про визнання відеозапису недопустимим доказом з наступних підстав.

Згідно пунктів 4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ вищевказаної Інструкції передбачено порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах, а саме: відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія; включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Той факт, що наявний в матеріалах справи відеозапис є роздільними на окремі файли, а відеофіксація не здійснювалася безперервно та має похибку у часі не є підставою для визнання його недопустимим доказом, оскільки на ньому безперервно та чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дані відеозаписів з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі, а саме те, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився.

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними доказами, ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та будь яких доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення суду надано не було.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиція захисника, викладена у письмових запереченнях, розцінюються судом як обраний спосіб захисту з метою уникнути покарання за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки викладені ним обставини повністю спростовуються доказами, яким дано належну оцінку в їх сукупності у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом.

Cтаттею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.40-1,130,283,284 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Волошин Є.В