ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/172/23 Справа № 707/70/23 Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Миколаєнко Т. А. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биби Ю.В. з участю представника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Щербатюка Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Щербатюка Б.А. на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 170,00 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 536 грн. 80 коп.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 02 грудня 2022 року о 09 годині 00 хвилин у АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , а саме: здійснював психологічний тиск та погрожував їй фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, вважаючи її незаконною, невмотивованою, представник ОСОБА_1 адвокат Щербатюк Б.А. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 01.02.2023, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, апелянт просить поновити строк для оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 01.02.2023, оскільки строк на оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, так як оскаржувана постанова прийнята в судовому засіданні 01.02.2023 за його відсутності, оскільки ОСОБА_1 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 16.01.2023 №13, як солдат запасу, був призначений помічником гранатометника 3-го відділення стрілецького взводу 2-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення), та з 17.01.2023 постійно знаходився у військовій частині, визначеній військовим керівництвом. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 16.02.2023, коли звернувся до суду з відповідною заявою.

Апеляційні вимоги апелянт мотивував тим, що суд не надав належної оцінки обставинам та матеріалам справи. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає положенням ст.256 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 не зазначено дій останнього, та які сталися наслідки, яка саме шкода була заподіяна ОСОБА_1 , в чому саме полягало психологічне насильство, хоча це прямо випливає з диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто фактично об`єктивна сторона правопорушення не розкрита. Також, вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що на його думку, свідчить про недоведеність винуватості ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, у вчиненні цього правопорушення.

Апелянт вважає, що місцевий суд при розгляді справи щодо ОСОБА_1 не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.252, 280 КУпАП, а тому дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Щербатюка Б.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга останнього підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що в ході судового розгляду та на час винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні, у зв`язку з проходженням військової служби згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» а саму постанову він отримав лише 16.01.2023, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Також, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи та слідує зі змісту постанови судді, винесеної за результатами її розгляду, суддею суду першої інстанції в порушення вказаних вище вимог закону не з`ясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи. При цьому, суддя належним чином не дослідив письмові докази, що є в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2022 ВАВ №512759 ОСОБА_1 02.12.2022 здійснював психологічний тиск та погрожував своїй дружині ОСОБА_2 фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.ч.1,2 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується (а.с.3), письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4,5), довідка начальника відділення СВ ЧРУП ГУНП в Черкаській області Осики М., щодо матеріалів ІТС ІПНП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області №57075 від 02.12.2022 про відсутність даних про наявність в діянні складу кримінального правопорушення та підстав для внесення відомостей до ЄРДР, відповідно до ст.214 КПК України (а.с.2).

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 02.12.2022, ОСОБА_2 заявила, що 02.12.2022 о 09 год. 00 хв. її чоловік ОСОБА_1 прийшовши до неї за місцем проживання, почав їй погрожувати фізичною розправою, здійснював психологічний тиск, застосовував фізичну силу при цьому перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

В письмових поясненнях ОСОБА_2 (а.с.4) зазначає, що 02.12.2022 близько 09 год. її чоловік ОСОБА_1 прийшов навідати їх спільну дитину. Коли він прийшов до дитини то вона почала плакати, тому що боїться його, оскільки дитина плакала та перебувала в стані істерики вона попросила ОСОБА_1 залишити їх, однак, останній почав вживати нецензурні слова, погрози, крутити руки та волосся. Їй на допомогу прийшов старший син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_1 наніс йому тілесні ушкодження, після чого вона викликала працівників поліції, а ОСОБА_1 пішов у невідомому напрямку.

ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях зазначає, що його метою приходу до дружини за її місцем проживання була зустріч із їх спільною дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також розмова щодо справи про розірвання шлюбу, яка перебуває на розгляді у Черкаського районного суду. Прийшовши до дружини, вони разом з донькою та сином дружини пішли прогулятися по вулиці. Після прогулянки дружина почала провокувати конфлікт з ним, а саме, висловлювала незадоволення його фінансовим становищем, а згодом це переросло в крики з її сторони. Він попросив дружину не провокувати подальше загострення ситуації, однак вона не зважала на його прохання, продовжувала конфлікт, тому він поцілувавши доньку залишив домоволодіння дружини.

Також ОСОБА_1 зазначив, що а ні дружину, а ні її сина він не бив. А коли він йшов від дружини то вона продовжувала лаятися та гналася за ним з дерев`яною палкою з гвіздком, однак він на це не звертав уваги та пішов по своїх справах (а.с.5).

У протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується (а.с.3) та довідці начальника відділення СВ ЧРУП ГУНП в Черкаській області Осики М., адресованої начальнику Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Матюшенку В. щодо матеріалів ІТС ІПНП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області №57075 від 02.12.2022 відображено відомості про проведення перевірки відносно ОСОБА_1 щодо наявності в його діянні складу кримінального правопорушення, і цією перевіркою встановлено відсутність достатніх даних про наявність в діянні останнього складу кримінального правопорушення та підстав для внесення відомостей до ЄРДР, відповідно до ст.214 КПК України (а.с.2).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та оцінивши докази по справі вважаю, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, на ОСОБА_1 поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, відповідно, тобто він може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В той час, обставини події, висвітлені у даному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час апеляційного розгляду.

Фактично, висновки судді суду першої інстанції про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 .

Зміст письмових пояснень ОСОБА_1 не узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

При цьому, відомості про свідків, які були очевидцями події правопорушення, відсутні.

Крім того, в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.12.2022 зазначено що ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 здійснювався фізичний тиск, однак будь-кому тілесних ушкоджень завдано не було, і при цьому не вказано в чому виражався нанесений фізичний тиск. Слід зауважити, що цей протокол було складено зі слів ОСОБА_2 та нею особисто підписано. Будь-яких зауважень, щодо складеного протоколу ОСОБА_2 не висловлювала.

При цьому апеляційний суд зауважує, що між письмовими поясненнями ОСОБА_2 та зазначеним протоколом (прийняття заяви) складеного працівником поліції (а.с.3), а саме в частині її твердження про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 її старшому сину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 містяться протиріччя. І ця обставина не спростовується будь-якими доказами (медичними документами), що засвідчували б наявність у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень.

Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про те, що, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного або психічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 .

А обвинувачення, яке викладене в протоколі як «психологічний тиск та фізична розправа» не конкретизоване, що унеможливлює, відповідно, дійти висновку про те, яку форму мав психологічний тиск та фізична розправа, що могла б утворювати склад адміністративного правопорушення, в якому ОСОБА_1 обвинувачується.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах, вважаю, що відсутня об`єктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення домашнього насильства, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Щербатюку Борису Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2023 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Щербатюка Бориса Анатолійовича задовольнити.
Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба