Справа № 127/1578/23
Провадження № 33/801/353/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто з нього судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117241 від 14.01.2023 встановлено, що 14.01.2023 о 22 год 05 хв в м. Вінниці по вул. Келецька, 24, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер Alcotest» 6810 №ARZD-0892, результат позитивний 1,42‰. Водій з результатом огляду не згодний, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР відмовився, під час відеозйомки на нагрудну бодікамеру №470739, №470741, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при ухваленні оскаржуваної постанови порушив вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки від учасників справи надходили клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на докази, що унеможливлюють їх участь в судовому засіданні. Звертає увагу, що усі заявлені ним та його захисником Чорним С. О. клопотання з доказами поважності причин відкладення розгляду справи наявні в матеріалах справи, однак суд першої інстанції відхилив клопотання захисника Чорного С. О. від 22.03.2023 про чергове відкладення судового засідання, посилаючись на намагання ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності і затягнути розгляд справи. Також зауважує, що 03.03.2023, 09.03.2023 та 16.03.2023 на території Вінницької області в години, коли мали б відбутися засідання в цій справі було оголошено повітряну тривогу, а тому вважає, що у вказані дати судове засідання не могло б відбутися, навіть незважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи. На думку апелянта, таке порушення норм процесуального права може бути самостійною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Зауважує, що обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність прямого умислу свідоме небажання особи проходити медичний огляд за наявності законних підстав для його проходження та за відсутності порушень зі сторони працівника поліції та особи, яка проводить огляд, встановленого законом порядку проведення медичного огляду. Про відсутність умислу в нього відмовлятися від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку свідчить те, що він на пропозицію поліцейського одразу погодився на проходження такого огляду і не мав наміру будь-яким чином ухилятися. Крім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про явно виражену його відмову від проходження огляду.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджують належний стан вимірювального приладу «Драгер Aлкотест 6810», за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, зокрема до матеріалів справи не долучено його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Отже вважає, що за таких обставин, зробити висновок, що огляд водія на стан сп`яніння було проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку, не є неможливим. Однак не зважаючи на це суд першої інстанції посилається на акт огляду на стан сп`яніння і чек приладу «Драгер Aлкотест 6810» як на нелажний доказ. Також звертає увагу, що з нагрудної боді-камери поліцейського (ID реєстратора: 470739) чітко вбачається, що поліцейські відпустили його 14.01.2023 о 23:34 год, а тому до початку комендантської години (00:00 год) він би не встиг пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, отже змушений був їхати додому. За наведених обставин вважає, що його діях відсутній умисел відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Отже, на думку апелянта, в порушення вимог ст. 280, ч. 2 ст. 283 КУпАП суд першої інстанції в оскаржуваній постанові не дослідив та не встановив наявність умислу у водія ОСОБА_1 на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння та взагалі наявність в діях водія факту відмови від проходження медичного огляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Суд неодноразово відкладав розгляд справи за його заявою, проте рекомендоване повідомлення повертається з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, що вважається як належне вручення судової повістки. Крім того, заявник додатково сповіщався засобами електронного зв`язку. Суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином, своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з належними доказами поважності причин неявки, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ст. 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як прописано у ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до змісту ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117241 від 14.01.2023, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом співробітника поліції, з якого встановлено, що 14.01.2023 під час патрулювання було зупинено автомобіль «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого під час спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також чеком приладу «Drager № 6810» з позитивним результатом тесту 1,42 ‰; направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану сп`яніння; відеозаписом фіксації вчиненого правопорушення з портативних нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано момент проходження ОСОБА_1 освідування на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager № 6810», а також його незгоду з таким результатом та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вищевказаний відеозапис було зроблено з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції, який приймав участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015. З відеозапису, який був досліджений апеляційним судом під час розгляду справи, встановлено, що водій ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатом огляду на місці зупинки, проте відмовився від пропозиції працівників поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому п. 2.5 ПДР України не містить виключень, коли водій може відмовитись від проходження огляду за певних обставин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а саме пройти відповідний огляд в установленому порядку.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності ознак такого сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поведінка ОСОБА_1 та його захисника, у зв`язку з неодноразовими клопотаннями про відкладення розгляду справи, була спрямована на затягування розгляду справи.

В рішенні ЄСПЛ по Справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989) зазначено, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Також, Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції вважає, що з дати надходження справи до суду та повідомлення ОСОБА_1 про розгляд його справи у суді, і до ухвалення постанови судом ОСОБА_1 та його захисник мали можливість подавати до суду відповідні докази та пояснення на спростування вини ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд з доводами апелянта про порушення судом першої інстанції його права на захист погодитись не може та вважає їх безпідставним і спрямованими на уникнення відповідальності за вчинене, а дії судді не свідчать про його неупередженість чи необ`єктивність. Справа призначалася судом шість разів, ОСОБА_1 та його захисник Чорний С. О. повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, проте неодноразово подавали клопотання про відкладення розгляду справи. Також слід зазначити, що 22 березня 2023 року справа розглядалася судом о 14:50 год, а повітряна тривога тривала: 09:08 11:07 (1 год. 58 хв.), а тому судом встановлено, що справа не розглядалася під час повітряної тревоги.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України і, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану стороною захисту апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко