Провадження № 3/512/3/23
"09" травня 2023 р. смт Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2022 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 442339 від 22.05.2022 зазначено, що ОСОБА_1 22.05.2022 близько 10 години 18 хвилин в смт. Саврань по вулиці Ковпака керував транспортним засобом ВАЗ 21103 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на виявлення стані сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою Drager та від проведення такого огляду в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Справа була призначена до розгляду на 07.07.2022.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дулдієр О.А. 28.06.2022 подав клопотання про ознайомлення із матеріалами справи з якими він ознайомився в приміщенні суду 29.06.2022 про що свідчить його власний підпис на клопотанні (а.с.9).

07.07.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.9) однак його захисник адвокат Дулдієр О.А. 07.07.2022 подав клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на зайнятість в кримінальній справі (а.с.12).

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 21.07.2022.

21.07.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.13) однак його захисник адвокат Дулдієр О.А. 19.07.2022 подав клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на зайнятість в процесуальних діях по кримінальному провадженню (а.с.14).

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 29.09.2022.

29.09.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.16), однак його захисник адвокат Дулдієр О.А. 26.09.2022 подав клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на хворобу (а.с.17).

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 27.10.2022.

27.10.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його захисник адвокат Дулдієр О.А. 27.10.2022 подав клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на свою зайнятість в іншій справі в Миколаївському апеляційному суді (а.с.19).

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 01.12.2022.

В судовому засіданні захисник Дулдієр О.А. просив суд відкласти розгляд справи та викликати як свідка працівника поліції, який складав протокол стосовно ОСОБА_1 .

14.12.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.24) однак його захисник адвокат Дулдієр О.А. 14.12.2022 подав клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на свою зайнятість в іншій справі в П`ятому апеляційному адміністративному суді (а.с.25).

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 19.01.2023.

19.01.2023 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його захисник адвокат Дулдієр О.А. 19.01.2023 подав клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на свою зайнятість (а.с.28).

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 16.02.2023.

16.02.2023 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.31) однак його захисник адвокат Дулдієр О.А. 16.02.2023 подав клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на свою зайнятість в іншій справи де ним надається безоплатна вторинна правова допомога надавши на підтвердження цього відповідні докази (а.с.32).

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 09.03.2023.

09.03.2023 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.39) однак його захисник адвокат Дулдієр О.А. 08.03.2023 подав клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на хворобу (а.с.42).

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 06.04.2023.

06.04.2023 судове засідання було відкладене на 26.04.2023 у зв`язку з неявкою свідка.

26.04.2023 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.49) однак його захисник адвокат Дулдієр О.А. 25.04.2023 подав клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на хворобу (а.с.50).

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 09.05.2023.

09.05.2023 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.52) однак його захисник адвокат Дулдієр О.А. 09.05.2023 подав клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на свою зайнятість в Миколаївському апеляційному суді (а.с.53).

Також, інформація про час та місце розгляду вказаної справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання».

Як встановлено частиною 1 статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, суд наголошує, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) від 03 квітня 2008 року, Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року).

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьова проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

У пунктах 66 - 69 рішення у справі «Смірнова проти України» (заява№ 36655/02) від 08 листопада 2005 року Європейський суд з прав людини повторює, що розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів а також предмет спору. Нездатність державних органів ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням статті 6 параграфа 1 даної Конвенції, оскільки обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи.

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї справи.

Зважаючи на неодноразові клопотання захисника Дулдієра О.А. про відкладення розгляду справи та з огляду на те, що він та ОСОБА_1 неодноразово не з`являлись в судові засідання, ознайомлювався з матеріалами справи, суд констатує, що така процесуальна поведінка не узгоджується з дійсними бажанням особи реалізувати своє право на захист при розгляді справи.

За таких обставин, враховуючи, що статтею 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, для забезпечення розгляду справи у межах строку накладення адміністративного стягнення, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, що притягається до відповідальності та свідків, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з наступних підстав.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень статті 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП слід перевірити, не лише чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону, а й той факт, чи була особа на момент тих подій, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, водієм, тобто чи керувала транспортним засобом під час виявлення в неї ознак наркотичного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Адміністративним порушенням відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі по тексту Інструкція № 1452/735).

За змістом статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктами 8, 12 розділу 2 Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, не будь-яка відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння становить у його діях склад адміністративного правопорушення, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, а виключно та відмова, що виникла внаслідок попередніх правомірних дій поліцейського. Правомірними при цьому є дії, що відповідають визначеним правилам, що регламентують провадження у конкретній справі.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 442339 від 22.05.2022, огляд на стан наркотичного сп`яніння не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою Drager на місці зупинки транспортного засобу та в приміщенні лікарні.

Однак, дослідивши доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск з відеозаписами суд констатує про відсутність на них пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager.

Додані до протоколу відеозаписи не містять також і відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Крім того на відеозаписах відсутня пропозиція працівника поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння в приміщенні лікарні та відповідно його відмови від такого огляду.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Так, у порушення вказаних вимог Інструкції № 1026 працівниками поліції не велась відеозйомка з моменту початку виконання ними службових обов`язків безперервно до їх завершення, оскільки відсутні відеозаписи фіксування моменту:

- пропонування водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та відмову від такого огляду;

- відсторонення ОСОБА_1 від керуванням транспортним засобом та його доставлення до відділу поліції;

- пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі або його відмови від проходження.

Зміст відеозаписів містить лише факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та пропозиції ОСОБА_1 працівником поліції в приміщенні відділу поліції підписати вже складений стосовно нього протокол.

Отже, наявні відеозаписи не дають змогу відтворити обставини складання протоколу, що є їх основною функцією.

Зміст відеозапису не містить жодної згадки про необхідність чи навіть можливість проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1452/735.

Отже, обставини, які були встановлені із відеозаписів свідчать про недотримання поліцейськими вимог закону щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Так, згідно з пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року N 1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 за N 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), а у відповідності до розділу 1 пункту 7 цієї Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктами 8, 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

У силу приписів статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і давали можливість довести його винуватість.

Отже, працівниками поліції не було дотримано процедуру проведення огляду на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, через те, що працівниками поліції не надано доказів того, що ними пропонувалось ОСОБА_1 , пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у разі відмови водія на такий огляд, запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, як цього вимагають положення статті 266 КУпАП та пунктів 6, 7 Розділу 2 Інструкції 1452/735, а також подальшої відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду в медичному закладі.

Отже за відсутності доказів щодо пропонування працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі та відмови від такого огляду не може бути кваліфікована судом як дотримання порядку проведення огляду на стан сп`яніння визначеного статтею 266 КУпАП та Інструкцією № 1452/735.

З огляду на зазначене, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП у визначений законом спосіб не встановлено, а тому відсутні підстави вважати, що в його діях наявна подія та склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У рішеннях у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 року, "Коробов проти України" від 21.07.2011 року, "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06.12.1998 року, Суд зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (п.150, п.65, п.253).

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом" (п.43 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 284 КУпАП про закриття провадження в адміністративній справі суд виносить постанову.

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі частини 1 статті 247 КУпАП України, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя: О.Ю. Брюховецький