ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1064/22 Номер провадження 33/814/1163/23Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Гречці Є.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Мельніка Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мельніка Руслана Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 16 червня 2022 року

щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 16 червня 2022 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого 130 ч.1 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 на підставі ст. 130 ч.1 КУпАП - адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Як вбачається з постанови, 10 травня 2022 року, близько 10 год. 45 хв.,в м. Харків по пр. Гагаріна, 164, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я (КНП КОР ОНД) у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з даним судовим рішенням його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Мельнік Р.В.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі вказує на порушення судом норм чинного законодавства. Зазначає, що працівниками поліції не повідомлялося про ведення відеофіксації, а саме відео не є безперервне та не містить інформації щодо оголошення початку процедури розгляду справи. Крім того, на відео не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 працівниками поліції його прав. Також в апеляційній скарзі посилається на ненадання водію можливості скористатися послугами адвоката. Вважає, що у поліцейських не було підстав зупиняти транспортний засіб.

Разом з апеляційною скаргою ним було подано клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що про розгляд справи ОСОБА_1 не повідомлявся, а тому не мав можливості вчасно оскаржити постанову суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приписами ч. 2 ст. 294 КпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. При цьому на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи зазначено, що він ознайомився з матеріалами та зробив фотокопії 23 березня 2023 року.

Враховуючи зазначені обставини, право особи на оскарження, суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Мельніка Р.В., дослідивши докази, переглянувши відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 190312 від 10 травня 2022 року, цього дня о 10 год. 45 хв., в м. Харків по пр. Гагаріна, 164, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспротного засобу та в закладі охорони здоров`я (КНП КОР ОНД) у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що він складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, з додержанням вимог передбачених ст. 256 цього Кодексу.

Відповідно до відеозапису події, ОСОБА_1 поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру або в медичному закладі, на що правопорушник у присутності двох свідків відмовився.

Крім того, з матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що провина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 190312 від 10 травня 2022 року (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5, 6), рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП Пономаренка Д. (а.с. 7), диском з відеозаписом, де зафіксовано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі в присутності двох свідків (а.с 9) та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Тобто, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що сам факт відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, та не потребує встановлення та доведення тієї обставини, чи дійсно особа перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на безперервному відеозаписі зафіксованояк працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляу. Крім того для фіксації даного факту були залучені два свідки.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про додержання працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП. Посилання в апеляційній скарзі на не безперервність відеозапису та не оголошення початку відеозапису не є підставою для скасування постанови.

Безпідставними є доводи наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що на відео не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 працівниками поліції його прав та ненадання можливості скористатися послугами адвоката.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи наведені в апеляційній скарзі щодо відсутності у патрульної поліції підстав для зупинки ОСОБА_1 , оскільки вказані дії не є предметом розгляду даної справи та підлягають оскарженню у визначеному законодавством порядку. Разом з тим, при зупинці у водія автомобіля були наявні ознаки алкогольного сп`яніння однак він відмовився від проходження огляду, що є окремим правопорушенням.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин апеляційну скаргу адвоката Мельніка Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 16 червня 2022 рокузалишити без змін.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Мельніка Руслана Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 16 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Мельніка Руслана Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 16 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Гальонкін