Справа №: 452/1297/23
П О С Т А Н О В А
09 травня 2023 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді: Корольчук Н.В.
секретаря: Макаревич Л.Р.
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1
захисника: Дахновського В.Т.
розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює монтером Львівобленерго, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
27.03.2023 року о 02-05 год. в м. Рудки на площі Відродження, 18 Самбірського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер не був згідний із його результатами та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечив проти того, що в інкриміновані йому час і місці керував автомобілем, після чого на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного засобу Драгер. Разом з цим, винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння у зазначений спосіб, не був згідний з його результатами, оскільки алкогольних напоїв перед керуванням автомобілем не вживав. Проте на пропозицію поліцейського проїхати у медичний заклад для подальшого проходження там такого огляду відмовився, оскільки вже було пізно і він не мав часу, бо їхав в аптеку.
Захисник Дахновський В.Т. висловив думку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що виклад інкримінованих ОСОБА_1 дій не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Поліцейський мав би кваліфікувати дії ОСОБА_1 як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння через порушення вимог п. 2.9 а ПДР України. До того ж вказав. що проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі є правом особи, а не обов`язком особи.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується сукупністю перевірених і досліджених судом доказів, які суд визнає належними та допустимими, а саме:
- даними протоколу серії ААД №330935 від 27.03.2023 року, у якому зазначено, що 27.03.2023 року о 02-05 год. в м. Рудки на площі Відродження, 18 Самбірського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, не був згідний із його результатами та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України;
- актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківками приладу Драгер, з яких видно, що ОСОБА_1 двічі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результати тестів 0,58% та 0,66%, які відмовився засвідчувати своїм підписом, про що зазначено поліцейськими;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що інспектором поліції Гриник В.Б. пропонувалось ОСОБА_1 проїхати у Самбірську ЦРЛ для проходження огляду на стан сп`яніння;
- відеофайлами із автомобільного та нагрудного відеореєстраторів поліцейського, з яких вбачається, що 27.03.2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом та на пропозицію поліцейського двічі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, проте із даними результатами не був згідний, однак на пропозицію поліцейського проїхати у найближчий медичний заклад охорони здоров`я - Самбірську ЦРЛ для проходження там такого огляду відмовився.
Зазначені вище докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у сукупності є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
При цьому, такий висновок суд ґрунтується на наступних положеннях законодавства.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП, передбачено, в тому числі, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103,
огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з
використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про
адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про
адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З огляду на вищенаведене, хибною є позиція захисника про те, що у даному випадку дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за порушення п. 2.9 а ПДР України як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки згідно чітко визначеного порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння огляд особи на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних приладів, а у разі незгоди особи на такий огляд чи незгоди з його результатами - огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Відтак, на думку суду, не можна кваліфікувати дії особи за п. 2.9 а ПДР України у разі її незгоди із результатами огляду, проведеного поліцейським за допомогою спеціальних приладів, котра відмовилась при цьому проїхати у найближчий заклад охорони здоров`я для проходження там такого огляду, оскільки фактично такий огляд не був завершений у встановленому порядку, а відповідно і не підтверджено у встановленому порядку факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.
Тому в даному випадку, на думку суду, поліцейським Капралик М.В. правильно кваліфіковані дії ОСОБА_1 як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, суть адміністративного правопорушення відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, де зазначено ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Позиція захисника про те, що проходження особою огляду в медичному закладі, є правом, а не обов`язком особи, спростовується самою суттю обов`язку водія, яка визначена в п. 2.5 ПДР України та імперативно передбачає, що водій повинен (а не має право, як стверджує захисник) на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на наведене, не заслуговує на увагу і позиція захисника з приводу того, що поліцейськими не було виявлено у ОСОБА_1 достатньо ознак сп`яніння через те, що почервоніння обличчя ОСОБА_1 було викликане проблемами зі шкірою, які він лікує, а не станом сп`яніння, оскільки як свідчать матеріали справи виявлені поліцейськими у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння полягали не лише у почервонінні обличчя, про що ОСОБА_1 зазначав поліцейським на момент документування інкримінованих йому дій, а й у запаху алкоголю з порожнини рота, про що зазначено як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і зафіксовано відеозаписом, з якого видно, що поліцейський неодноразово на цьому наголошував.
Отже, суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 про невизнання вини, оскільки вважає, що така позиція особи є жодним чином не обґрунтованою, оскільки у власних пояснення, наданих у суді, ОСОБА_1 фактично підтверджує, що дійсно, пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, не був згідний із результатом та на пропозицію поліцейського відмовився проїхати у медичний заклад для проходження там такого огляду і розцінює таку позицію як прагнення уникнути відповідальності за вчинене, оскільки жодним іншим чином, крім пояснень, які суперечать об`єктивним зібраним у справі доказам він своєї позиції не довів.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами, що на думку суду, є достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з особи підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221 КУпАП, суддя, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536.80грн.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя