Постанова
Іменем України

12 квітня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/459/23

провадження № 3/578/297/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. за участю ОСОБА_1 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув в приміщенні суду в смт Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , смт Краснопілля Сумської області; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце роботи, посада: Державна прикордонна служби України, інспектор прикордонної служби 2 категорії кулеметник, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення
та установив:
Головний сержант ОСОБА_3 02 квітня 2023 року близько 23:00 год. в умовах особливого періоду/воєнного стану під час шикування зміни прикордонних нарядів на території військового містечка був з ознаками алкогольного сп`яніння: нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, про що складено Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння № 615 від 02.04.2023 о 23:45 год., чим порушив статті 11, 13 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України.

При розгляді справи в суді ОСОБА_4 пояснив, що у визначений у протоколі день після футболу у кафе вживав спиртне, а у вечірній час під час шикування зміни прикордонних нарядів на території військового містечка майор ОСОБА_5 виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме перегар. Підтвердив свою відмову від освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Таку поведінку пояснив тим, що не знає закони і бажав щоб при його освідуванні був присутній адвокат. На запитання суду не зміг відповісти чому в письмових поясненнях по суті порушення не зазначав про порушене право на захист.

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 172-20 КУпАП є відмова військовослужбовців від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення СхРУ № 119325 від 03.04.2023, висновку щодо результаті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 615 від 02.04.2023.

Доказів же, що спростовували б винність порушника в порушенні вимог Закону, суду не надано.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом і його дії за частиною третьою статті 172-20 КУпАП як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, посадовою особою уповноваженого органу Державної прикордонної служби кваліфіковані вірно.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією частини третьої статті 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає.

Враховуючи викладене, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП вважаю за можливе піддати ОСОБА_6 адміністративному стягненню у виді штрафу у межах санкції частини третьої статті 172-20 КУпАП. Підстав для застосування іншого виду стягнення суддя у справі не вбачає. Неоднозначна процесуальна позиція ОСОБА_1 розцінюється судом як спроба уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Призначене судом адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується до ОСОБА_1 з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що узгоджується з приписами статті 23 КУпАП.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За правилом статті 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Керуючись статтями 23, 33, 401, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати його за цим законом адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» на день розгляду справи становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.
Згідно з вимогами частини першої статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що відповідно до положень частини другої статті 308 КУпАП, у випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя А. І. КОСАР