Справа №: 486/485/23 Провадження № 3/486/407/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Салагорі С.О.,

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Семенової С.М.,

представника потерпілої Сорочана В.О.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2023 року близько о 18:00 год. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , тримаючи за волосся гр. ОСОБА_2 , яка являється колишньою дружиною, завдав удару її головою об стіну спричинивши тілесні ушкодження у вигляді СГМ, ЗЧМТ, садна по тілу, гематома тім`яної частини голови зліва, чим спричинило домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.

В судовому засіданні, що відбулося 20.04.2023 року ОСОБА_1 пояснив, що з колишньою дружиною проживає окремо. У той день вони займались розподілом майна. У нього в холодильнику є полиця, яка була виділена спеціально для його продуктів, однак, його колишня дружина поклала свої продукти. Пізніше він відклав її продукти на іншу полицю. Згодом вона знов поклала свої продукти на його полицю. Дана ситуація неодноразово повторювалась. Холодильник, за рішенням суду, належить їй. На фоні цього сталась сварка та вона кинула в нього лотком для яєць. Потім він пішов до ванної кімнати вимиватись. У нього в цей час заряджався телефон, вона його взяла в руки та кинула об стіну. Від удару на стіні з`явився отвір. Пізніше у них виникла суперечка за шафу. Її речі зі шафи він виклав на ліжко, оскільки судом не вирішено питання щодо шафи. Він її не бив, протокол не відповідає дійсності. У судовому засіданні, яке відбулось 01.05.2023 року, ОСОБА_1 пояснив, що він робив ремонт в помешканні за свій кошт та своїми руками, а двері в коридорі він зняв тому що хотів уникнути пошкодження їх, шляхом постійного гупанням дверима. Його повідомили через місяць, що в суді наявна справа відносно нього. Вважає, що його вина не встановлена у судовому засіданні. Просить суд закрити провадження відносно нього.

Захисник Семенова С.М. у судовому засіданні, що відбулось 20.04.2023 року зазначила, що коли трапилася подія, ОСОБА_1 та його колишня дружина ОСОБА_2 знаходилися в квартирі одні. У судовому засіданні, яке відбулось 01.05.2023 року ОСОБА_3 зазначила, що працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, а матеріал про адміністративне правопорушення скеровано до суду. В протоколі вказано, що ОСОБА_2 було нанесено фізичну шкоду, однак документальне оформлення даного твердження не було здійснено, до матеріалів справи ніяких підтверджуючих документів не було підкріплено. Свідків з будинку не було опитано. Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні нічого предметно не розповіла, вона нічого не бачила, чула шум в коридорі і все. Крім показів ОСОБА_2 інших доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 немає. Сторона, яка склала протокол та направила його до суду, інших доказів суду не надала. Крім того, хочу звернути увагу суду, що строки притягнення до адміністративної відповідальності її підзахисного вже минули. Просила суд закрити справу відносно ОСОБА_1 .

У судовому засіданні, що відбулось 20.04.2023 року потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що у той день, вона ввечері готувала їжу, ОСОБА_5 висловлював претензії стосовно торта, місця в квартирі та інше. Почав викидати її речі з шафи, вона зателефонувала батькам. Він вчиняв психологічний тиск на неї, чіпляв її за руки, потім він схопив її телефон та викинув його в сторону, повалив її на ліжко та затиснув руки, щоб вона не змогла поворухнутись. Вона чинила опір та можливо подряпала йому шию. Вона зверталася до експерта у Вознесенськ з приводу заподіяння тілесних ушкоджень. Все що вона розповіла, в ході допиту в якості свідка, відповідає обставинам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення. У неї сварки з ОСОБА_1 трапляються часто. Після того як її колишній чоловік з`їхав з помешкання, сварки припинилися.

У судовому засіданні, яке відбулось 01.05.2023 року свідок ОСОБА_4 зазначила, що вона являється сусідкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На момент їх заселення в будинок за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вже там жили. Їх чоловіки разом проходять військову службу. Час від часу, вона чує як із їхньої квартири лунають сварки, словесні перепалки та інше. Коли вона виходить у коридор, щоб виглянути із вікна на свій автомобіль, то чує як вони сваряться. Вона чула звуки, самі по собі ні нащо не схожі, чула гуркіт та побачила як ОСОБА_8 виносив двері в процесі сварки. ОСОБА_2 їй зазначила, що виникла суперечка та ОСОБА_1 заломив їй руки, почав душити, а коли вона виривалася, то кинув ОСОБА_2 об стіну, тобто взяв рукою за голову та вдарив об стіну.

У судове засідання, призначене на 11.05.2023 року, сторони та їх адвокати не з`явились, однак направили клопотання, у яких просили суд розглянути справу без їх участі. ОСОБА_1 та захисник Семенова С.М. просили закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Захисник Сорочан В.О. та Соушко В.О. просили закінчити судовий розгляд і притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч.1 ст. 1 даного Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 вищезазначеного Закону, фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №819522 від 09.03.2023 року, який, згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 15.01.2023 року, постановою про закриття кримінального провадження від 20.01.2023 року (а. с. 1, 3, 4-5, 6-7, 10).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства.

З`ясувавши обставини справи та надавши правову оцінку доказам дослідженим в судовому засіданні, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена.

При цьому, суд враховує положення ч.7 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що кримінальне провадження закрито 20.01.2023 року, на момент розгляду справи закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, а відтак провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін