Справа №592/901/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 33/816/459/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маховика Р.В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 квітня 2023 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 квітня 2023 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що остання 13 січня 2023 року о 21 год. 50 хв. в м. Суми, по вул. Я. Мудрого, в районі буд. 40 керувала транспортним засобом Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, з позитивним результатом огляду (0,67 проміле), що був проведений на місці зупинки транспортного засобу за згодою ОСОБА_1 . Остання була незгодна, а також відмовилась від проходження даного огляду в закладі охорони здоров`я КНП СОР "ОКМЦСНЗ", попередньо погодившись на який, що підтверджується висновком лікаря КНП СОР "ОКМЦСНЗ" № 64 від 13 січня 2023 року, чим порушила ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник - адвокат Лопаткін О. В. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять скасувати вказану постанову судді суду першої інстанції, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянти посилаються на те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки вимагала у лікаря, щоб у неї були взяті зразки біосередовища та проведено лабораторне дослідження, на що отримала відмову від лікаря ОСОБА_2 .

Висуваючи звинувачення ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом та відмові від проходження огляду на стан сп`яніння без достатньо зібраних доказів, працівники поліції не мали достатніх підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому на думку сторони захисту, не сформульована суть звинувачення, а протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складено з порушенням вимог чинного законодавства.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Маховик Р.В. подав доповнення до апеляційної скарги, відповідно до якої ОСОБА_1 не були роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо приведення до присяги свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та попередження їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання під час допиту в суді першої інстанції, у зв`язку з чим їх показання, покладені в основу постанови від 26 квітня 2023 року є недопустимими.

Суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення та дійшов висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є доведеним та притягнув її до відповідальності за порушення п. 2.9 а ПДР України, що взагалі не узгоджується з інкримінованим правопорушенням (відмовою від проходження медичного огляду). Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, в провину ОСОБА_1 покладається саме порушення п. 2.5 ПДР України, згідно якої водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також апелянт зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме шляхом ОСОБА_1 ухилилася від проходження медичного огляду, оскільки вона неодноразово вмовляла лікаря відібрати в неї біологічне середовище для проведення медичного освідування. Проте лікар відмовив і навіть не провів візуальний огляд особи, пальце-носові проби тощо.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейські не застосовували технічні засоби відеозапису, не мотивували, в чому полягала не можливість застосування відео фіксації. Також жодні свідки не бачили дій ОСОБА_1 , що полягали нібито у відмові від проходження медичного огляду, більш того, свідки особисто не бачили ОСОБА_1 .

Приписами ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу. Жодних з них у працівника поліції не було для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Також апелянт звертає увагу на ту обставину, що в результатах тесту Драгер не зазначено дату його останньої калібровки, що унеможливлює встановити достовірность його показань.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Маховика Р.В., які її підтримали та просили задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_6 , апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доказування може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, виходячи з формулювання фабули адміністративного правопорушення, що викладено у протоколі про адміністративне правопорушення від 14 січня 2023 року, ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення вимог п. 2.5 ПДР, тобто правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» відповідно до яких оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також згідно пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Суд першої інстанції, незважаючи на зазначений у протоколі склад інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, а саме за порушення п. 2.5 ПДР, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, притягнув її до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9 а ПДР, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції перебрав на себе функції органу обвинувачення та самостійно перекваліфікував дії ОСОБА_1 , що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що слушно вказує захисник Маховик Р.В. в доповненнях до апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, із прийняттям нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Вирішуючи питання як про постановлення нової постанови, так і про перевірку доводів апеляційної скарги, де ставиться питання щодо закриття провадження відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 454113 від 14 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі та дослідженими апеляційним судом доказами. Так, її вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 454113 від 14 січня 2023 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та з якого вбачається, що остання відмовилася від запропонованого проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого 13.01.2023 р. о 21 год 53 хв ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» ARНЕ-0214, проба якого була позитивною - кількісний показник склав 0,67 ‰;

- роздруківкою показників газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» ARНЕ-0214;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 64 від 13.01.2023 р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду в медичному закладі;

- поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано порядок проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці із застосуванням спеціального технічного засобу та відмова останньої від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі з наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження у встановленому законом порядку від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП України, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють події, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, спростовується долученими доказами та не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

У п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно із ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З відеозаписів, які додані до матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що вона погодилася, пройшла, але отримавши позитивний результат, з яким вона не погодилася, поїхала до медичного закладу, де їй неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснювалась спеціальна процедура проведення такого огляду й наслідки відмови від неї. Проте, ОСОБА_1 вже в медичному закладі охорони здоров`я, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася, посилаючись на те, що вона бажає здати лише біосередовища.

Такі ж обставини підтвердив і в судовому засіданні допитаний за клопотанням захисника і свідок ОСОБА_6 , він повідомив, що дійсно ОСОБА_1 відмовилась в медичному закладі проходити огляд на стан сп`яніння на приладі Драгер, бо не довіряла йому, а бажала здати лише кров.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що стосується проходження огляду в медичному закладі, то такий згідно вимог п. 3 розділу ІІІ зазначеної Інструкції проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту). При цьому спосіб проходження огляду на стан сп`яніння обирає лікар, який проводить огляд, з наступними винятками: 1) обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини; 2) якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові.

Тобто водій, доставлений для проходження огляду на визначення стану сп`яніння, повинен пройти такий огляд у спосіб, визначений лікарем, а не відповідно до своїх власних бажань. Оскільки в ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, така не перебувала у несвідомому стані чи з тяжкими травмами, а тому будь-яких порушень прав ОСОБА_1 , як особи, доставленої для проходження огляду на стан сп`яніння до медичного закладу, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Дії поліцейських по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Посилання захисника на порушення порядку проходження огляду працівниками поліції є необґрунтованими.

Також, слід зазначити, що протокол складався внаслідок саме відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки поведінка ОСОБА_1 в медичному закладі давала підстави вважати, що вона відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції, керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП та п. 2.5 Правил дорожнього руху України мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому такі доводи апелянта не можуть свідчити про порушення порядку складання проколу та фіксування наявних в ньому відомостей.

Посилання захисника, щодо тієї обставини, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, як видно з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, остання відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, посилаючись на те, що хоче здати біосередовище. Проте, в результаті тривалих перемовин з працівниками поліції в решті відповіла відмовою, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення та узгоджується з іншими доказами у справі.

Твердження апелянта, що до процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не були залучені свідки не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що працівниками поліції було порушено вимоги оформлення протоколу, оскільки відмова від проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зафіксована із застосуванням технічних засобів відеозапису, згідно положень ч.2 ст. 266 КУпАП, а залучення свідків до процедури проведення огляду передбачається лише у разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів.

Крім того, із матеріалів справи встановлено, що працівники поліції не зважаючи на те, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП фіксували процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , також залучили двох свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та роз`яснення останній її прав та обов`язків, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Не довіряти та ставити під сумнів достовірність відібраних письмових пояснень свідків, в апеляційному суді не має, оскільки вони в повному обсязі узгоджуються з відеозаписом із технічного засобу працівників поліції.

Твердження захисника про не роз`яснення ОСОБА_1 працівниками поліції її процесуальних прав, є непереконливими та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому міститься відмітка про те, що останній було роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та засвідчено особистим підписом останньої.

Доводи апелянта про те, що показання надані свідками, які були допитані в суді першої інстанції є недопустимими доказами, не беруться до уваги, оскільки вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактом відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд встановив на підставі зібраних у справі та досліджених безпосередньо під час апеляційного перегляд, доказів.

Щодо відсутності підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, тобто порушення водієм п.2.5 ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону, тобто правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу, який має ознаки сп`яніння, пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Стосовно заперечень апелянта проти такого доказу, як роздруківка газоаналізатора «Drager» з вказівкою того, що не можливо встановити дату останньої калібровки вказаного пристрою, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 ставиться в провину саме порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто відмова від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.

Сам по собі факт не можливості визначити останню дату калібровки спеціального технічного засобу, без спростування даного результату в порядку передбаченому Інструкцією від 09.11.2015 року, зокрема шляхом проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, не має наслідком недійсність результату огляду за допомогою спеціального приладу «Drager».

З огляду на викладене, доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Так, відповідно ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Разом з цим, зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Отже, апеляційний суд, накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи особу ОСОБА_1 , те що вона притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, й інші обставини справи, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Разом з цим, у зв`язку з накладенням стягнення за вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 , слід стягнути й судовий збір, передбачений ст.40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 7, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Спільну апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника адвоката Лопаткіна О. В. - задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 (нуль) коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.