Справа № 577/2041/23
Провадження № 3/577/889/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2023 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Кравченко В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі, за участі адвоката Юсан І.О., адміністративну справу, яка надійшла від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Урай, Тюменської області РФ, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, паспорт НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 117773 від 20.04.2023 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступних обставин.

01.04.2023 року о 16 год. 30 хв. в м.Конотоп по вул. Мічуріна водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря-нарколога. Результат медичного висновку №122 водій керував в стані наркотичному під дією наркотичної речовини «марихуана», чим порушив п.2.9 (а) ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що у вказані вище день, час та місці перебував у салоні припаркованого на узбіччі вулиці зазначеного автомобіля. До нього під`їхали працівники поліції і повідомили, що цей транспортний засіб перебуває у розшуку, після чого останні помістили авто на штрафмайданчик. В процесі розмови працівники поліції запропонували пройти обстеження у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння з чим він погодився. Не спростовуючи медичний висновок за яким у нього виявлений стан наркотичного сп`яніння, зауважив, що дійсно вживав наркотичний засіб «марихуану», але це було за кілька днів до розглядуємої події. Категорично заперечує керування автомобілем у вказані в протоколі день та час, стверджує, що лише перебував у салоні авта.

Адвокат Юсан І.О. подала клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності доказів керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши представлені докази дійшов такого висновку.

Матеріали адміністративної справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №117773 від 20.04.2023 року складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, його направлення на медичний огляд до медичного закладу, висновок щодо результатів медичного огляду №122 складений 01.04.2023 року за яким ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а також диск з відеозаписом на якому міститься складання та вручення працівником поліції адміністративного протоколу ОСОБА_1 , при цьому жодних пояснень щодо інкримінованого правопорушення останній не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП), а згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а на підставі ч.1 ст.130 цього Кодексу відповідальність для особи, яка керує транспортним засобом, настає зокрема за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

За положеннями ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У згаданій позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 стверджував, що у вказані день, час та місці лише перебував у салоні припаркованого на узбіччі дороги автомобілі і категорично заперечував сам факт керування.

Ці покази жодним чином не спростовані.

Так, відеозапис, що долучена містить лише обставини складання та вручення протоколу, а медичний висновок перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Суд зазначає, що для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП в першу чергу підлягає доведеності безпосереднє керування транспортним засобом і лише вдругу у стані сп`яніння.

Разом з тим, у справі відсутні докази, які б підтверджували сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому в діях останнього відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись: ст.ст. 130, 247 ч.1 п.1, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КпАП України, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. О. Кравченко