ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2023 року м. Одеса

справа: 523/2512/23

провадження: 33/813/470/23

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий-суддя : Бездрабко В.О.,

секретар судового засідання : Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник-адвокат Папіна Світлана Володимирівна, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2023 року, прийнятої під головуванням судді Строілова С.О., у справі про адміністративне правопорушення, передбаченест.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

встановив :

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З ОСОБА_1 стягнутий на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з зазначеною постановою суду, 08 березня 2023 року ОСОБА_1 , діючи через захисника-адвоката Папіну С.В., подав апеляційну скаргу,в якій, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанова Суворовського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2023 року, просив постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду від 14 лютого 2023року.

Клопотання мотивовано тим, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , який не мав можливості прибути в судове засідання у зв`язку із хворобою. Оскаржувана постанова не була направлена судом на адресу ОСОБА_1 , що призвели до пропуску процесуального строку на її апеляційне оскарження, який просить поновити. Копію постанови адвокат отримала лише 27 лютого 2023року, а тому, на думку апелянта, саме з цього дня згідно положень ст.289 КУпАП має обраховуватися десятиденний строк на подачу апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Папіна С.В. просила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2023 року, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання, а не домагатися перегляду рішення суду, яке набрало законної сили.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Звернувшись з апеляційною скаргою поза процесуальними строками встановленими законом, ОСОБА_1 , діючи через свого захисника-адвоката, не надав доказів про наявності у нього безумовних перешкод у реалізації права на оскарження постанови суду першої інстанції від 14 лютого 2023 року у встановлений законом строк.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 достеменно було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 14 січня 2023 року за ст.130 ч.1 КУпАП; передачу матеріалів на розгляд до суду першої інстанції; призначення судового засідання у справі 14 лютого 2023року о 10:00год. в приміщенні Суворовського районного суду м.Одеси, що відображено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №090354 (а.с.2).

Матеріали справи не містять доказів щодо виконання судом першої інстанції вимог ст.285 ч.1 КУпАП в частині направлення копії прийнятої постанови протягом трьох днів особі, щодо якої її винесено.

Разом із цим, встановлено, що адвокат Папіна С.В. 22 лютого 2023року була ознайомлена з матеріалами адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, зробила фотокопії необхідних документів, про що свідчить відповідний запис адвоката (а.с.8).

Наведене дає підстави вважати, що з 22 лютого 2023року адвокат був обізнаний зі змістом постанови суду від 14 лютого 2023року та мав можливість подати апеляційну скаргу у визначений законом десятиденний строк, який з дня винесення оскаржуваної постанови сплинув 24 лютого 2023року, а з дня коли особа дізналася про притягнення до адміністративної відповідальності 06 березня 2023року, проте до суду з апеляційною скаргою захисник звернувся лише 08 березня 2023 року, поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження не зазначив.

Доводи адвоката про те, що строк на апеляційне оскарження має вираховуватися з дня отримання ним копії постанови суду, яким є 27 лютого 2023року, з посиланням на положення ст.289 КУпАП, позбавленні правового обґрунтування.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Наведена норма права не містить посилань на обрахування строку на апеляційне оскарження з дати отримання копії постанови суду.

В ході розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, адвокат Папіна С.В., як на підставу про необхідність обрахування строку на апеляційне оскарження з дня отримання копії постанови суду, послалася на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного судувід 12 червня 2020року у справі №686/28291/19.

Апеляційний суд визнає ці посилання неприйнятними, оскільки у справі №686/28291/19 суд касаційної інстанції дійсно вказав, що «аналіз норм статті 289 КУпАП і частини другої статті 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення». У цій справі позивач шляхом подання адміністративного позову оскаржував постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі. За обставинами цієї справи суд касаційної інстанції ототожнив дату отримання постанови з днем коли особа довідалася про її притягнення до адміністративної відповідальності, що вплинуло на строк звернення до суду.

За наведених обставин у справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП суд вважає, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з мотивів отримання захисником-адвокатом копії оскаржуваної постанови суду лише 27 лютого 2023року, не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, за відсутності доказів про наявність перешкод у реалізації права на оскарження постанови суду у встановлений КУпАП десятиденний строк, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає поважних причин пропуску процесуального строку та підстав для його поновлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник-адвокат Папіна Світлана Володимирівна,про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2023 року, відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка подала скаргу.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду В.О. Бездрабко