Справа № 141/261/23
Провадження №3/141/192/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року смт Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали, що надійшли з СПД № 1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм ТОВ «СВ Транс»,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312319 від 07.04.2023, складеного інспектором з РПП СПД № 1 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Грабовським В.А., 07.04.2023 о 17 год 00 хв в с. Осична по вул. Центральній водій керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку на місці із застосуванням спецприладу «Драгер 6810» з відеофіксацією вказаної дії. Результат огляду позитивний - алкогольне сп`яніння (1,85 ‰).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242010 від 07.04.2023, складеного інспектором з РПП СПД № 1 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Марченко О.М., 07.04.2023 о 17 год 00 хв в с. Осична по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, також знаходився в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого здійснив з`їзд в кювет, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Постановою суду від 16.05.2023 адміністративні матеріали №141/261/23 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та № 141/264/23 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження, присвоєно об`єднаній справі № 141/261/23 (провадження № 3/141/192/23).

В судовому засіданні 16.05.2023 ОСОБА_1 вину у адміністративних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що 07.04.2023 він перебував на ставку в с. Осична, рибалив разом з братом ОСОБА_2 , та вживав алкогольні напої. Також суду вказав, що того ж дня приблизно о 17:00 він транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , не керував, оскільки вказаним автомобілем керував його знайомий ОСОБА_3 , який повинен був відвезти його з братом додому. Також ОСОБА_1 суду пояснив, що при приїзді працівниців поліції його знайомий не був присутній на місці події, оскільки одразу після того, як автомобіль з`їхав у кювет, між ними виникла сварка та ОСОБА_3 пішов додому. За вказаних обставин ОСОБА_1 просив суд не притягувати його до адміністративної відповідальності, у зв"язку із його невинуватістю та відсутністю події і складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи №141/261/23, доходить наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено,що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розглядаючи матеріали справи № 141/261/23 щодо вчинення ОСОБА_1 аміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.9 а ПДР України, є саме водій.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Така обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом, а об`єктивною стороною - є керування транспортними засобами водієм в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова водія, який керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю лише прямого умислу.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені здійснені інспекторами патрульної поліції відеозаписи події, яка відбулась 07.04.2023, та які долучено до матеріалів справи.

Зокрема, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що перший відеозапис розпочинається о 17 год 29 хв із спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , натомість, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312319, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, було скоєно о 17 год 00 хв.

Окрім цього, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису VID09F-00-0005 (час запису 17:42) працівником поліції в ході телефонної розмови було повідомлено, що до них зателефонували та повідомили про факт з`їзду транспортного засобу в кювет, а тому патрульний автомобіль приїхав на місце події. Натомість, з відеозапису № VID55F-00-0025 (час запису 17:37-17:39) вбачається, що інспектором поліції під час телефонної розмови було повідомлено, що під час патрулювання працівниками поліції було виявлено автомобіль, який знаходився на обочині, та біля автомобіля перебував чоловік в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд зауважує, що на жодному із долучених до матеріалів справи № 141/261/23 відеозаписах працівниками поліції не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , та факт його зупинки працівниками поліції.

Таким чином, судом установлено, що доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема, автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , а також факту його зупинки працівниками поліції не зафіксовано та суду не надано, що, відповідно, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з наведеним, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312319 від 07.04.2023 та усі інші складені документи, а саме: акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківка тесту № 3365 на алкоголь «Drager ALKOTEST 6810», направлення на огляд водія у КНП «Оратівська ЛПЛ» від 07.04.2023 та диск з відеозаписом від 07.04.2023 року не можуть вважатись належними доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , а саме відсутності належних доказів, які б засвідчували факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він не є суб`єктом даного правопорушення (тобто водієм) та відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення - керування транспортним засобом, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна), суд зазначає наступне.

Так, стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд зауважує, що склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, а тому при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали. Зокрема, на це звернуто увагу в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Згідно з пунктом 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242010 від 07.04.2023 зазначено про порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України, яким встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; та п. 13.1 ПДР України, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи № 141/261/23, працівниками поліції не установлено швидкість руху транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 .

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242010, до матеріалів справи додано схему місця ДТП, з якої вбачається, що на ній зафіксовано лише розміщення одного транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , інші учасники ДТП відсутні, а також відсутні докази пошкодження інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При цьому, з наданої схеми місця ДТП вбачається лише незначне пошкодження транспорного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 .

Також суд зауважує, що із долучених до матеріалів справи фотознімків транспортного засобу, виготовлених засобами чорно білого цифрового друку на папері формату А4, неможливо точно встановити яких саме пошкоджень зазнав транспортний засіб «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 та час їх виникнення.

Окрім того, з оглянутого судом відеозапису вбачається, що, навіть, у працівників поліції виникли сумніви щодо необхідності складання відповідних адміністративних матеріалів за фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (відеозапис № VID09F-00-0005 та відеозапис № VID55F-00-0025).

Поряд з цим, судом установлено, що матеріали справи № 141/261/23 не містять належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , а також факту його зупинки працівниками поліції, та, як наслідок, доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги той факт, що в матеріалах справи № 141/261/23 відсутні належні докази пошкодження інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, дорожніх споруд чи іншого майна, а також відсутності доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, також знаходився в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого здійснив з`їзд в кювет, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження в справі за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід також закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 р., адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення як юридичний документ, що містять дані про обставини вчиненого водієм правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини та доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, суд доходить висновку, що провадження в справі №141/261/23 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 245-247, 251, 252,255, 266, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі № 141/261/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв"язку із відсутністю в його діях об`єктивно підтвердженого складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Климчук