П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/123/23

Провадження № 3/348/147/23

11 травня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Бурдун Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Дмитрук С.І.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності адвоката Романишина Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна матеріали об`єднаної адміністративної справи, яка надійшла від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника сектору НГВУ «Надвірнанафтогаз», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має на утриманні одну неповнолітню дитину, на якого протягом року не накладали адміністративне стягнення,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 20 січня 2023 року о 18 годині 00 хвилин в м. Надвірна по вул. Чорновола водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом PORSHE CAYENE, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу 6810 Drager в присутності двох свідків, чим порушив п.29 а Правил дорожнього руху України. Від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 20 січня 2023 року о 18 годині 00 хвилин в м. Надвірна по вул. Чорновола навпроти магазину «Гастроном» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом PORSHE CAYENE, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом FORD FUSION, державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями порушив вимоги п.п. 10.9 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне об`єднати вищевказані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124,ч.1 ст.130 КУпАП в одне провадження і присвоїти об`єднаним справам № 348/123/23, провадження 3/348/147/23.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину в поставлених йому у провину правопорушеннях не визнав, зазначив, що 20.01.2023 близько 18-00 він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_2 , попросив його щоби він відвіз його додому. Вони зупинилися на парковці біля Гастроному. Коли виїжджали з парковки та рухалися заднім ходом, він побачив, що незнайомий йому чоловік махає руками. Коли вийшли з машини, він відпустив водія, оскільки у останнього вдома були малі діти. Побачив, що його автомобіль лівим колесом зачепив сусідній автомобіль, було незначне пошкодження, подряпина на лакофарбовому покритті. Був темний час доби, парковка була неосвітлена, до того ж була дуже погана погода та падав рясний сніг, температура нижче нуля. Через деякий час приїхали працівники поліції. Він погодився пройти огляд за допомогою Драгера, так як автомобілем він не керував та за кермом його автомобіля був ОСОБА_2 . До лікарні йому не пропонували їхати взагалі. Не заперечував, що вживав алкоголь, працівники поліції повідомили, що необхідно пройти огляд, оскільки така має бути процедура. Він вважав, що можна вирішити все шляхом складання Європротоколу, але потерпілий не погодився. Автомобіль після події забрав його знайомий ОСОБА_3 . Був не згідний з протоколом, оскільки автомобілем не керував, тому відмовився підписувати протокол.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Романишин Д.М. у судовому засіданні зазначив, що водієм є інша особа ОСОБА_2 . ОСОБА_1 в той вечір автомобілем не керував, попросив знайомого, щоб він його підвіз додому. Водія після події відпустив додому. Потерпілий відмовився від складення Європротоколу. Зокрема, зазначив, що докази на підтвердження вчинення адміністративних правопорушень не є належними та допустимими. Відеозапис є відредагованим, не є безперервним, та не є належним доказом у розумінні електронних доказів. Письмові пояснення свідків не можна взяти до уваги, оскільки вони не допитувалися в суді безпосередньо не попереджалися про кримінальну відповідальність. Просить провадження у справі закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 20 січня 2023 року близько 18-00 йому подзвонив ОСОБА_1 та попросив відігнати автомобіль додому. На парковці біля центрального гастроному вони зупинилися. Коли рухалися з парковки заднім ходом, то побачив, як якийсь чоловік махав руками, зупинився. Вийшов з автомобілю, побачив, що зачепили автомобіль ОСОБА_4 , там були незначні пошкодження, подряпина на лакофарбовому покритті, інших суттєвих пошкоджень не було. Коли приїхали працівники поліції, він вже пішов додому, оскільки в нього вдома малі діти. В той день падав сніг, температура близько нуля, було дуже темно.

На неодноразові виклики суду працівник поліції Хопта Ю.Ю. та свідок ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, хоча були належно повідомленими про час і місце проведення судового розгляду справи.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, пояснення свідка ОСОБА_2 , з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно п.1,4,5,6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі-Інструкції), відповідно до якої водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Надані суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 та ст.124 КУпАП, містять:

протокол про адміністративне правопорушення ААД №190728 від 20.01.2023; протокол про адміністративне правопорушення ААД №190761 від 20.01.2023; рапорт поліцейського від 20.01.2023; результат тесту Drager alcotest 6810, прилад № ARBН-0653, згідно якого ОСОБА_1 20.01.2023 року станом на 18 год. 43 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння 1,16 ‰; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено результати огляду ОСОБА_1 -1,16 проміле; направлення на огляд ОСОБА_1 до КНП «Надвірнянська ЦРЛ» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, де в графі «результати огляду» зазначено «відмовився»; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 20.01.2023; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2023 року, складену за участю правопорушника ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_4 , з якої встановлено розташування транспортних засів PORSHE CAYENE, державний номерний знак НОМЕР_1 та FORD FUSION, державний номерний знак НОМЕР_2 , відносно проїжджої частини вулиці та ТЦ «Гастроном», механічні пошкодження, отримані транспортними засобом; оптичний диск DVD-R, на якому наявні чотири відеофайли.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, однак протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в протоколах, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Рапорт поліцейського не може слугувати доказом винуватості особи, оскільки рапорт фактично є документом внутрішнього користування і його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Верховний суд в постанові від 27 червня 2019 року в справі №560/751/17 зазначив, що пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 20.01.2023 не можуть бути належним доказом у справі, оскільки пояснення вказаних свідків не підтверджують обставини вчинення правопорушення за ч.1 ст. 130 та за ст. 124 КУпАП. Крім того, працівник поліції ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_5 неодноразово викликалися в судове засідання, однак до суду не з`явилися, та не допитувалися в судовому засіданні.

У судовому засіданні також оглянуто оптичний диск з відеозаписами, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, вказані відеодокази не підтверджують зупинення транспортного засобу співробітниками поліції. Відеозаписи, які містяться на долученому до протоколів диску, не є безперервними та не відображають всього ходу спілкування поліцейських з ОСОБА_1 та складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, ні зазначений відеозапис, ні матеріали справи не спростовують позиції ОСОБА_1 про те, що в той день він не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 .

При цьому, суд зазначає, що досліджені відеозаписи не містять фіксації безпосередньо руху транспортного засобу.

Навіть знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Суд звертає увагу на те, що за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона вказаного вище складу адміністративного правопорушення полягає у тому, що особа має керувати транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовитися від огляду на визначення такого стану. Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що вони встановили факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, на що вказана особа погодилася або ж відмовилися, і відповідно у випадку відмови, її відмова належним чином зафіксована та може бути доказом, що підтверджує вину особи.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом- це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в той день він не керував транспортним засобом, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 , вказану обставину також підтвердив допитаний свідок ОСОБА_2 .

Так само, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Наявні у справі докази спростовують факт порушення водієм вимог ПДР, оскільки за кермом транспортного засобу був не ОСОБА_1 , а інша особа.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, зокрема встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Такий висновок зробив Верховний Суд у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019 року.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в його діях складу правопорушення

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 9, п. 1 ст. 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП № 348/123/23 та справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП № 348/124/23 об`єднати в одне провадження і присвоїти об`єднаній справі № 348/123/23, провадження 3/348/147/23.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складений 15.05.2023.

Суддя Т.А.Бурдун