Справа № 509/3372/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року смт Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаров А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

не працює

до адміністративної відповідальності за ст. 174 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до фабули протоколу ВАБ №762539, від 24.05.2023 року вбачається, що 24.05.2023 року о 00:23, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою Одеська область, Овідіопольський район, ж/м Радужний 1, здійснив два постріли в гору з пристрою травматичної дії ФОРТ 17Р, калібр 9 мм, № НОМЕР_1 , мається дозвіл НОМЕР_2 , виданий 14.12.2018 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 174 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 , адвокат Сафронюк П.В., який в судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких ОСОБА_1 свою провину заперечує, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не визнає, а факт вчиненого правопорушення є не підтвердженим належними та допустимими доказами.

Також захисником особи, що притягується до адміністративної відповідальності було заявлене клопотання про виклик та допит поліцейського який складав протокол, та свідків.

Дослідивши надані суду докази, пояснення, заслухавши думку сторони захисту та розглянувши клопотання сторони захисту, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Щодо клопотання про виклик та допит в судовому засіданні поліцейського Гайдучик П.В., то суд відхиляє таке клопотання, оскільки згідно усталеної практики Верховного суду рапорт, пояснення, покази працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки останній є зацікавленою стороною.

Щодо клопотання про виклик та допит свідка, який внесений в протокол про адміністративне правопорушення, то таке клопотання суд залишає без задоволення, оскільки відповідно ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак всупереч положень ст.256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про місце проживання свідка та відсутній підпис свідка, що унеможливлює виклик свідка у спосіб, передбачений КУпАП, шляхом надсилання судової повістки.

Щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та інших доказів по справі, слід зазначити про наявність розбіжностей, які позбавляють суд можливості прийти до висновку про винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності , а саме:

- поліцейські, які прибули за викликом, на місці події виявили ОСОБА_1 , який не мав при собі вказаної травматичної зброї, а дозвіл на носіння ї зберігання був наданий на вимогу працівників поліції дружиною ОСОБА_1 (фото дозволу зроблене у жіночих руках), травматична зброя на місці події була відсутня, оскільки згідно змісту протоколу та інших матеріалів справи травматична зброя не вилучалась, отже сам факт наявності травматичної зброї у ОСОБА_1 є не доведеним та не підтвердженим.

- щодо роздруківок електронних звернень громадян на лінію "102", вбачається, що один заявник вказує на постріли біля 3 парадної, інший заявник вказує на постріли з предмета схожого на пістолет біля 3 парадної, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про постріли без зазначення парадної, а ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначає про те, що знаходився на балконі своєї квартири звідки і зробив зауваження сусідом, після якого виник словесний конфлікт, тож чітко визначити місце події є неможливим;

- щодо пояснень заявників та свідків, то оцінивши їх кожен окремо та всі в сукупності суд приходить до висновку про те, що такі пояснення не містять в собі прямих доказів, які б прямо вказували на особу ОСОБА_1 , так само як і відсутні належні та допустимі докази самого факту застосування травматичної зброї для пострілів у повітря.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, працівник поліції, який здійснював оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не перевірив обставини правопорушення, не опитав інших учасників та свідків конфлікту.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.174 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 251, 252, 256, 276, 280, 284 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 174 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Бочаров А.І.