Справа № 522/5463/23
Провадження № 3/522/4619/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з 7 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка має вищу освіту, заміжньої, працюючої техніком-експедитором відділення криптографічного захисту інформації регіонального центру зв`язку та інформаційних систем в військовій частині НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №17/7/2/-2262 від 24 лютого 2023 року, 24 лютого 2023 року о 12:20 год. в службовому приміщенні № 219 штабу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) встановлено факт здійснення військовослужбовцем ДПС України ОСОБА_1 незаконного копіювання (фотографування) інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій формі за допомогою мобільного терміналу марки «Samsung» моделі «SM-A715F», який перебуває у безпосередньому володінні старшого сержанта ОСОБА_1 .
У ході огляду вказаного мобільного терміналу співробітником 7 управління 2 відділу 1 сектору Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України майором ОСОБА_2 було перевірено зазначений телекомунікаційний пристрій на наявність інформації з обмеженим доступом, що є власністю держави.
Так, було виявлено незаконно сфотографований (скопійований) старшим сержантом ОСОБА_1 , паперовий документ, який має гриф обмеження доступу «Для службового користування», а саме :
1. «Акт перевірки режиму секретності та наявності матеріальних носіїв секретної інформації в органі спеціального зв`язку Південного регіонального управління», розміщений: Samsung_SM-A715F.zip/data/data/com/sec/android/gallery3d/cache/10/-69371861.0;
2. «Акт перевірки режиму секретності та наявності матеріальних носіїв секретної інформації в органі спеціального зв`язку Південного регіонального управління», розміщений: Samsung_SM-A715F.zip/data/data/com/sec/android/gallery3d/cache/10/-566642915.0;
3. «Акт перевірки режиму секретності та наявності матеріальних носіїв секретної інформації в органі спеціального зв`язку Південного регіонального управління», розміщений: Samsung_SM-A715F.zip/data/data/com/sec/android/gallery3d/cache/16/-613606929.0;
4. «Акт перевірки режиму секретності та наявності матеріальних носіїв секретної інформації в органі спеціального зв`язку Південного регіонального управління», розміщений: Samsung_SM-A715F.zip/data/data/com/sec/android/gallery3d/cache/11/-.0;
5. «Акт перевірки режиму секретності та наявності матеріальних носіїв секретної інформації в органі спеціального зв`язку Південного регіонального управління», розміщений: Samsung_SM-A715F.zip/data/data/com/sec/android/gallery3d/cache/11/-936457875.0;
6. «Акт перевірки режиму секретності та наявності матеріальних носіїв секретної інформації в органі спеціального зв`язку Південного регіонального управління», розміщений: Samsung_SM-A715F.zip/data/data/com/sec/android/gallery3d/cache/16/-798263587.0.
Під час огляду зазначених файлів було з`ясовано, що вищезазначений документ був сформований 23.12.2023 року начальником відділення криптографічного захисту інформації центру зв`язку та інформаційних систем військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та містить відомості, які підпадають під дію пунктів 12 та 58 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Державній прикордонній службі України затвердженого наказом Голови ДПС України від 07.07.2011 року №501, та за своїм правовим режимом відноситься до службової інформації ДПС України, якій надається гриф обмеження доступу «Для службового користування» і станом на 24.02.2023 року є внутрішнім документом у військовій частині НОМЕР_1 , розголошення (втрата) якого може призвести до розголошення службової інформації, що є власністю держави.
Водночас, старший сержант ОСОБА_1 пояснила обставини, щодо виявлення на її власному мобільному терміналі фотокопії матеріального носія інформації, з грифом обмеження доступу «Для службового користування», що є власністю держави, як власну необачність.
Зокрема, у ході проведення огляду мобільного терміналу марки «Samsung» моделі «SM-A715F», було встановлено, що технік-експедитор відділення криптографічного захисту інформації регіонального центру зв`язку та інформаційних систем військової частини НОМЕР_1 , старший сержант ОСОБА_1 , через особисту недисциплінованість порушила вимоги пунктів 13, 14, 42 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що місять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року №736, статті 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», а саме інформація яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинна оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю.
Крім того, в ході отриманих письмових пояснень від начальника відділення криптографічного захисту інформації центру зв`язку та інформаційних систем військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 було підтверджено факт здійснення ОСОБА_1 фотокопії грифованого матеріального носія інформації, водночас з`ясовано, що обставини потрапляння службової інформації на особистий мобільний термінал ОСОБА_1 останньому не відомі.
Таким чином, виходячи із зазначеного, факту розголошення інформації, що становить службову інформацію, якій надається гриф обмеження доступу «Для службового користування» не встановлено, водночас дії ОСОБА_1 підпадають під правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.
05.04.2023 року до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_1 надійшли заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення, в яких остання обґрунтовувала свою невинність, вважала, що в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, на підставі чого просила справу стосовно неї закрити та розглянути без її участі. Обґрунтовуючи подані заперечення, ОСОБА_1 зокрема вказала на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення №17/7/2/-2262 від 24.02.2023 року не вказано частину статті 212-6 КУпАП, а тому, на її думку, за таких обставин суд позбавлений можливості всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи. Також, ОСОБА_1 вважає, що в даному випадку предметом доказування даного виду складу правопорушення є не тільки факт копіювання інформації, а також наслідки цього копіювання. Натомість в протоколі не зазначено, в чому саме полягає незаконність копіювання вказаної інформації, куди інформація після копіювання спрямовувалась та з якою метою, відсутнє посилання на нормативний акт, який передбачає заборону вчинення таких дій. Крім того, не зазначено та не підтверджено доказами, що від командування частини надходили розпорядчі документи, згідно з якими певна інформація могла бути скопійована за наявності відповідного дозволу командування. Згідно протоколу, дані щодо наслідків такого копіювання в сутності правопорушення, викладеній в протоколі, не зазначено. Наведене свідчить, що особою, яка склала протокол, вказаних норм дотримано не було, оскільки складений протокол заснований лише на даних, що нібито свідчать про копіювання ОСОБА_1 інформації з інформаційної (автоматизованої) системи.
11.04.2023 року до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона просить врахувати раніше подані заперечення та вказала, що з протоколом не згодна.
Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , яка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання смс-повідомлення за номером телефону вказаного в протоколі.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 212-6 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, врахувавши заперечення подані ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
За положеннями ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Згідно з ч. 1 ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними в її письмових запереченнях, щодо відсутності посилань на нормативний акт, який передбачає заборону вчинення дій, які інкримінуються останній, та не зазначення частини статті 212-6 КУпАП в протоколі, оскільки, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 17/7/2/-2262 від 24.02.2023 року дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП. Крім того, у протоколі вказано, що ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 13, 14, 42 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що місять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року №736, статті 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», а саме інформація яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинна оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю.
Стосовно посилань ОСОБА_1 щодо того, що предметом доказування даного виду складу правопорушення є не тільки факт копіювання інформації, а також наслідки цього копіювання, суд вважає за необхідне вказати, що викладене не узгоджується зі змістом статті, яка інкримінується ОСОБА_1 , з огляду на таке.
За диспозицією ч. 4 статті 212-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі здійснення незаконногокопіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.
Тобто, об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається саме у незаконному копіюванні інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі, а настання наслідків копіювання такої інформації, диспозиція ч. 4 ст. 212-6 КУпАП не передбачає.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № 17/7/2/-2262 від 24.02.2023 року, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 17/7/2/-2262 від 24.02.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.02.2023 року, в яких остання підтвердила обставини викладені в протоколі, та які містяться в матеріалах справи; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 24.02.2023 року; копіями документу, що посвідчує особу ОСОБА_1 .
Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно статті 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП: незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій формі.
При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.
Санкція ч. 4 ст. 212-6 КУпАП передбачає накладення штрафу від десяти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці та ступінь вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних.
Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 24, 33, 34, 35, 38, 212-6, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка має вищу освіту, заміжню, працюючу техніком-експедитором відділення криптографічного захисту інформації регіонального центру зв`язку та інформаційних систем в військовій частині НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок, з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка має вищу освіту, заміжню, працюючу техніком-експедитором відділення криптографічного захисту інформації регіонального центру зв`язку та інформаційних систем в військовій частині НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси І.В. Циб