Єдиний унікальний номер: 375/254/23
Провадження № 3/375/298/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року смт Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Чорненька О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 11 травня 2022 року притягувавався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Вивченням матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено, що 21.01.2023 близько 03 години 10 хвилин у смт. Рокитне по вул. Польовій водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`янніня, а саме: нечітка мова, порушення координації рухів, зіниці не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, як від огляду на алкотестер "Драгер" так і закладі охорони здоров`я КНП "Рокитнянська БЛ", у встановленому законом порядку.

Крім того, постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 11.05.2022 притягувавався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлений права керування транспортними засобоми на один рік.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 2 статті 130 КУпАП.

Судовий розгляд матеріалів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАп було призначено на 10 годину 00 хвилин 19.05.2023.

Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено належним чином. Зокрема, йому було розміщено оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду, яке опубліковано 20.04.2023.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП, що доводиться відеозаписом з нагрудної відеокамери, який долучено до матеріалів справи.

Проте, ОСОБА_1 не вжив заходів для прибуття на судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення та не надав доказів наявності обставин, які унеможливлюють його явку до суду та клопотання про відкладення справи не заявив.

Відповідно до вимог статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за частиною 2 статті 130 КУпАП.

За таких обставин суддя розглядає справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у його відсутність.

Так, висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно зі статтею 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з частиною 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами частини 1 статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Так, згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, у коментованій статті 256 КУпАП, зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обов`язкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного розв`язання справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Відповідно до пункту 9 ІІ Розділу Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП без вказівки на те, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 цієї статті і дане порушення вчинено ним повторно протягом року.

Як вбачається з диспозиції частини 2 статті 130 КУпАП об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею, становить повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цією статті.

В фабулі протоколу зазначена кваліфікація за частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто в фабулі протоколу не зазначено що правопорушення вчинене повторно протягом року.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Окрім того, суддею досліджено постанова Кагарлицького районного суду Київської області від 11.05.2022, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній 17.11.2021 близько 21 години 58 хвилин керував автомобілем Audi A6 державний номерний знак НОМЕР_2 в смт Рокине по вул. Ентузіастів з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Разом з тим, згідно протоколу серії ДПР 18 № 178701 від 21.01.2023, що розглядається суддею подія відбулась 21.01.2023, тобто після вчинення попереднього правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП пройшло 1 рік та 2 місяці, що виключає кваліфікацію правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження і на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Разом з тим, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права, конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Приймаючи до уваги викладене, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, тому провадження у справі, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, має бути закрито.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 130, 266, 247, 283-287, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ЧОРНЕНЬКА