Дата документу 15.05.2023Справа № 554/3045/23
Провадження № 3/554/1618/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«15» травня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді Сметаніної А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції УПП в Полтавській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої головним бухгалтером ТОВ «Інвестсервіс», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

- за ст. 124 КУпАП,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, працюючої фахівцем Полтавського НДЕКЦ УВС, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ,

- за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2023 року о 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Полтава по вул. Раїси Кириченко, керуючи транспортним засобом RENAULT SANDERO, д/н НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Раїси Кириченко в сторону вул. Сінна, не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем MAZDA 3, д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , яка здійснювала розворот ліворуч, чим порушила вимоги п. 12.3 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №433607 від 07.04.2023 року, 07 квітня 2023 року о 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_2 , в м. Полтава по вул. Раїси Кириченко, керуючи транспортним засобом MAZDA3, д/н НОМЕР_4 при зміні напрямку руху не переконалась у безпеці та скоїла зіткнення з автомобілем RENAULT SANDERO, д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, чим порушила вимоги п.10.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному правопорушенні не визнала пояснила, що 07.04.2023 року о 19.15 годин вона рухалась у м. Полтава на транспортному засобі RENAULT SANDERO, д/н НОМЕР_3 по вул. Раїси Кириченко в сторону вул. Сінна на зелений сигнал світлофора. Її автомобіль рухався прямо в крайній лівій смузі, а автомобіль MAZDA 3 рухався з правої сторони. Швидкість її автомобіля становила 45 км/год. Вона бачила автомобіль MAZDA 3, який стояв в правій полосі з увімкненим покажчиком пороту ліворуч. Однак, вона розраховувала на те, що автомобіль MAZDA 3, повертаючи наліво, дасть їй дорогу, тому продовжила рух. Знаходячись на середині перехрестя, побачила, що водій автомобіля MAZDA 3 здійснює розворот, не уступаючи їй дорогу. Вона подала звуковий сигнал, загальмувала, а автомобіль MAZDA 3 не гальмував, тому відбулось зіткнення. З протоколом вона не згодна, вважає, що в її діях відсутні порушення ПДР України. Навпаки водій ОСОБА_2 здійснювала розворот з крайньої правої смуги, що є не припустимим, а також не переконалась, що це буде безпечно. Крім того, в судовому засіданні надала письмові пояснення, власну схему місця ДТП та фото з телефону з місця ДТП, які просить долучити до матеріалів справи.

Представник правопорушниці ОСОБА_1 адвокат Сучкова Ю.О. в судовому засіданні пояснила, що саме ОСОБА_2 порушила ПДР України, а саме під час розвороту, не зайняла крайнє ліве положення, а намагалась з крайнього правого положення, здійснити розворот, не пропустивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , що і стало причиною ДТП. В діях ОСОБА_1 жодних порушень ПДР України не було.

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину у скоєному правопорушенні не визнала пояснила, що 07.04.2023 року о 19.15 годин вона рухалась по вул. Раїси Кириченко у м. Полтава на транспортному засобі MAZDA3, д/н НОМЕР_4 . Вона виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофору для здійснення розвороту, з увімкнутим покажчиком лівого повороту та пропускала зустрічний транспорт для завершення маневру. Автомобіля RENAULT SANDERO, д/н НОМЕР_3 на дорозі не було. Вона стояла на перехресті 5-6 секунд, поки пропустила всі машини, які рухались на зустріч. Коли дорога була вільна, вона почала завершувати маневр розвороту і тут почула звуковий сигнал та відчула удар в ліву передню частину свого автомобіля. Вважає, що в її діях порушень ПДР України немає. Саме водій автомобіля RENAULT SANDERO порушила ПДР України, через що сталось ДТП, оскільки в неї була достатня видимість, щоб бачити її автомобіль на перехресті, з увімкнутим лівим покажчиком повороту та об?єктивна можливість уникнути зіткнення. Просить долучити до справи відеодиск, на якому зафіксовано відеозапис з камери системи «Безпечне місто», яка розташована на перехресті вул. Сінна - ОСОБА_3 , за проміжок часу з 19:14 по 19:15, 07.04.2023 року, який було надано Управлінням ЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради на її запит. Вважає, що вказаний відеозапис підтверджує, що саме ОСОБА_1 допустила порушення ПДР України.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , її представника адвоката Сучкової Ю.О., Яніцької Д.О., дослідивши наданий відеодиск та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, настає, якщо учасниками дорожнього руху були порушені правила дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об?єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об?єктів. Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є наявний причинний зв?язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

В п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.205 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , особою, яка склала відповідні протоколи додано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №433606 від 07.04.2023 року відносно ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 433607 від 07.04.2023 року відносно ОСОБА_2 , схему місця ДТП, письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 долучено відповідь Управління ЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.04.2023, відповідно до якої розглянуто звернення ОСОБА_2 та надано копію відеозапису з камери системи «Безпечне місто», яка розташована на перехресті вул. Сінна - Раїси Кириченко - Остапа Вишні, за проміжок часу з 19:14 по 19:15, 07.04.2023 року.

Вирішуючи питання про наявність в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушень ПДР України, що мало наслідком спричинення дорожньо-транспортної пригоди, суд виходить з наступного:

Згідно п.1.10 ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектор поліції зазначив, що остання не вибрала безпечної швидкості руху та не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем MAZDA 3, д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , яка здійснювала розворот ліворуч, чим порушила вимоги п.п.12.1, 12.3 ПДР України.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР України закріплено, що, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , зазначених в судовому засіданні, остання рухалась прямо зі швидкістю 45 км/год в крайній лівій смузі, виїзд на перехрестя здійснила на зелений сигнал світлофору. Вона бачила в крайньому правому ряду автомобіль MAZDA 3, д/н НОМЕР_4 , на якому було увімкнуто лівий покажчик повороту, а тому вона розраховувала, що водій MAZDA 3, д/н НОМЕР_4 , її пропустить, так як здійснює розворот з крайньої правої полоси, що заборонено ПДР України. Однак, водій ОСОБА_2 її не пропустила, а почала здійснювати розворот. Вона подала звуковий сигнал та загальмувала, однак зіткнення уникнути не вдалось.

Разом з тим, доводи ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом з камери системи «Безпечне місто», яка розташована на перехресті АДРЕСА_3 , за проміжок часу з 19:14 по 19:15, 07.04.2023 року, який було надано на звернення ОСОБА_4 Управлінням ЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.04.2023 та долучено останньою в судовому засідання.

З відеозапису вбачається, що о 19:14:18 автомобіль MAZDA 3, д/н НОМЕР_5 здійснює виїзд на перехрестя на зелений сигнал світлофору, з увімкненим покажчиком лівого повороту, перед розворотом, пропускає транспорті засоби, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. При цьому автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на проїзній частині немає, він з?являється в кадрі о 19:14:28. Тобто автомобіль MAZDA 3, д/н НОМЕР_5 до появи автомобіля ОСОБА_1 перебуває на перехресті біля 10 секунд, пропускаючи транспорті засоби, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. Автомобіль RENAULT SANDERO, під керуванням ОСОБА_1 , виїжджає на перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору, при цьому автомобіль, який рухається справа від автомобіля RENAULT SANDERO, зупиняється на миготливий сигнал світлофору, а автомобіль під керування ОСОБА_1 навпаки, продовжує рух прямо. При чому на відеозаписі чітко зафіксовано, що автомобіль MAZDA 3, д/н НОМЕР_5 знаходиться на перехресті з увімкненим лівим покажчиком в достатній видимості від автомобіля RENAULT SANDERO та перебуває на перехресті біля 10 секунд, пропускаючи транспорті засоби, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо.

Тому, суд вважає, що саме водій ОСОБА_1 , виїжджаючи на перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофора, бачачи на перехресті автомобіль з увімкненим лівим покажчиком повороту, який пропускає транспортні засоби, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, була об`єктивно спроможна виявити та негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, однак не зробила цього, легковажно розраховуючи на те, що водій MAZDA 3 продовжить рух прямо, а тому в її діях вбачається порушення п.12.3 ПДР України.

Суд критично відноситься також до доводів ОСОБА_1 в частині того, що автомобіль MAZDA 3, д/н НОМЕР_5 займав крайнє праве положення на проїзній частині, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами відеозапису.

Схема місця ДТП, надана ОСОБА_1 до письмових пояснень не спростовує висновків суду, якого той дійшов під час розгляду справи.

Таким чином, саме водій ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі RENAULT SANDERO, д/н НОМЕР_3 , по вул. Раїси Кириченко в сторону вул. Сінна, не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем MAZDA 3, д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , яка здійснювала розворот ліворуч, чим порушила вимоги п.п.12.3 ПДР України.

Суд не вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушень п.12.1 ПДР України, про що зазначено в протоколі, оскільки матеріалами справи не доведено, що водій ОСОБА_1 під час руху не обрала безпечної швидкості руху в установлених межах.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Посилання в протоколі на порушення ОСОБА_2 п.10.1 ПДР України є хибним, адже вказаний пункт ПДР закріплює обов?язок водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З дослідженого судом відеозапису чітко вбачається, що водій ОСОБА_2 перед зміною напрямку руху (розворотом) достеменно переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Таким чином, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_2 перед зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам рухуматеріали справи не містять і на час розгляду справи, судом не здобуто, а є лише припущенням особи, яка склала відповідний протокол.

Сам протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об?єктивне з?ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином, судом встановлено, що в результаті порушення саме водієм ОСОБА_1 п.12.3 ПДР України сталась дорожньо-транспортна пригода, а отже наявний причинний зв?язок між порушенням правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 та настанням відповідних наслідків, а в діях водія ОСОБА_2 суд не вбачає порушень ПДР України.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

А в діях ОСОБА_1 навпаки суд вбачає наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При визначенні виду й міри адміністративного стягнення, згідно ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини в справі, вважаю за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осібвстановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2023 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 684 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовій збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 40-1, 124, 245, 247, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень 00 копійок (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; ; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»;номер рахунок (IBAN): UA0016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п?ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/Шевченків.р-н//22030101, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0016722, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання до 15 серпня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна