Справа № 438/263/23 Головуючий у 1 інстанції: Хемич О.Б.
Провадження № 33/811/704/23 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Бориславського міського суду Львівської області від 03 квітня 2023 року,

з участю правопорушника ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Згідно постанови судді, 18 лютого 2023 року о 09 год 20 хв в м. Бориславі по вул. Трускавецькій, 131, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ2107, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням технічного засобу Drager 6820, результат - 1,15 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, та через порушення норм матеріального і процесуального права. Вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 чт. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №174313 від 18 лютого 2023 року, де викладена фабула вчиненого правопорушеннгя; роздруківкою даних проведення перевірки на стан сп`яніння з приладу «Drager"; відеозаписом події; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; постановою серії БАД №778558 від 18 лютого 2023 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього, такий власноручно зазначив про те, що вину визнає.

При цьому, ОСОБА_1 не вносив до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому.

Тобто особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушення під час складання протоколу щодо неї, а фактично її визнавала.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.п.1,3 розділу ІІ Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 не містить імперативних вимог щодо надсилання до суду разом з матеріалами про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у випадку проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, документації у вигляді свідоцтва про повірку та сертифікату відповідності алкотестеру, за допомогою якого проводився огляд. Разом з тим, у разі виникнення сумнівів у допустимості такого приладу, сторона справи може ініціювати витребування з поліції вищевказаної інформації в ході судового розгляду. З боку сторони захисту такого клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявлялося, тому дані доводи є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Такої вимоги ОСОБА_1 не висловлював.

А тому, на переконання апеляційного суду, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

При цьому, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку, і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції, в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Крім цього апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином з огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції стосовно останнього - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бориславського міського суду Львівської області від 03 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.