Справа № 349/1517/22
Провадження № 33/4808/197/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,. ОСОБА_1 адвоката Дениса Т.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Дениса Т.Д. який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,-,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 05.11.2022 о 21 год. 51 хв. в с. Бабухів Рогатинської територіальної громади керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Honda HR-V» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

06 листопада 2022 року приблизно о 18 год.26 хв. в с.Лучинці по вул. Шевченка Рогатинської територіальної громади ОСОБА_1 керував автомобілем «Honda HR-V» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

06 листопада 2022 року приблизно о 20 год. 46 хв. в с. Лучинці по вул. Шевченка Рогатинської територіальної громади ОСОБА_1 керував автомобілем «Honda HR-V» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду захисник ОСОБА_1 адвокат Денис Т.Д. подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану постанову незаконною.

Вважає, що з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що саме вказана особа керувала транспортним засобом та відсутні дані щодо наявності правових підстав для зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що судом першої інстанції розглянув провадження за відсутності особи, яка притягається до відповідальності та його захисника.

Вважає, що вимоги працівників поліції і складені письмові документи не можуть бути визнані допустимими доказами винуватості, оскільки при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення було допущено порушення вимог ст.266 КУпАП.

Апелянт, посилаючись на ст. 62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини захисник наголошує на важливості дотримання судом принципів Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку був повідомлений про розгляд провадження.

Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності самостійно відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується рішення, яким ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Апеляційний суд приймає до уваги, що розгляд провадження в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою захисника адвоката Дениса Т.Д. який діє в інтересах ОСОБА_1 триває з 02.03.2023 року і розгляд провадження неодноразово відкладався у зв`язку із неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника саме з метою забезпечення їх права на участь у судовому засіданні.

Апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність вищевказаного провадження в суді апеляційної інстанції, не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги захисника адвоката Дениса Т.Д. може бути проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Денис Т.Д. підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, чим порушив право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи наведене, перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, які свідчать про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та враховує характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді.

Апеляційний суд вважає, що саме такий підхід зможе забезпечити рівновагу між інтересами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства.

Зі змісту матеріалів провадження вбачається, що протоколи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності надійшли до суду першої інстанції 10.11.2022 року і справа неодноразово призначалася до розгляду в суді. При цьому, ОСОБА_1 та його захисник повідомлялись судом про розгляд провадження в установленому законом порядку. Разом з тим, розгляд провадження неодноразово відкладався саме у зв`язку із неявкою в судове засідання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дениса Т.Д., що свідчить про забезпечення судом можливості щодо ефективного захисту своїх інтересів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд справи судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не порушував права ОСОБА_2 на організацію ефективного захисту його інтересів і не може бути правовою підставою для скасування судового рішення та ухвалення іншого судового рішення аналогічного за своїм змістом.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття судом провадження його не було закрито або ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх доводах сторона захисту посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити вищевказані доводи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110324 від 05.11.2022 року, водій ОСОБА_1 05.11.2022 о 21 год. 51 хв. в с. Бабухів на автодорозі H-09 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Honda н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння., що підтверджується лікарським висновком на стан алкогольного сп`яніння № 18 від 05.11.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП ВП № 4 (м. Рогатин) сержант поліції Андрусяк Д.В.

Підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з правами та обов`язками, з повідомленням про розгляд справи в суді, про ознайомлення зі змістом протоколу та отримання копію зазначеного протоколу відсутній

В графі пояснення особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 від пояснень відмовився.

Так, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), у відповідності до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

До матеріалів справи додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.11.2022 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного поліцейським, були виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода,порушення мови.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 18 від 05.11.2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився лікарем ОСОБА_3 в КНМП «Рогатинська ЦРП».

Згідно рапорту поліцейський СРПП відділення поліції №4(м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області сержант поліції Андрусяк Д. (а.с.6), 05.11.2022 року о 21 год. 51 хв. в с. Бабухів на автодорозі H-09, було зупинено автомобіль марки Хонда д.н.з. НОМЕР_2 у зв`язку із тим, що водій куючи автомобілем маневрував по проїжджій частині, включав поступово лівий та правий покажчики повороту. В ході перевірки документів було встановлено, що водієм даного транспортного засобу являється громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 . Під час спілкування з водієм було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Даному громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти у встановленому законом порядку тест за допомогою сертифікованого приладу «Драгер Алкотест 6810» на факт вживання алкогольних напоїв, на місці зупинки на що останній відмовився. Пізніше йому було запропоновано проїхати в найближчий медичний заклад для проходження даного тесту, на що водій погодився. Згідно висновку лікаря № 18 від 05.11.2022 року встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області підполковнику поліції Гаврилишину П. про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110307 від 06.11.2022 року, водій ОСОБА_1 06.11.2022 о 20 год. 46 хв. в с. Лучинці по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Honda н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння., що підтверджується лікарським висновком на стан алкогольного сп`яніння № 20 від 06.11.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою старшим інспектором СРПП ВП № 4 (м.Рогатин) капітан поліції Галушка Т.В. Протокол складений із зазначенням свідків та їх місця проживання.

Підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з правами та обов`язками, з повідомленням про розгляд справи в суді, про ознайомлення зі змістом протоколу та отримання копію зазначеного протоколу відсутній

В графі пояснення особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 від пояснень відмовився.

Так, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.16), у відповідності до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності свідків.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 20 від 06.11.2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився лікарем ОСОБА_4 в КНМП «Рогатинська ЦРЛ».

Згідно рапорту поліцейський СРПП відділення поліції №4(м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітан поліції Галушка Т. (а.с.21), 06.11.2022 року о 20 год. 46 хв. в с. Лучинці Рогатинського було виявлено та зупинено автомобіль марки Хонда д.н.з. НОМЕР_2 у зв`язку із тим, що водій керував автомобілем у якому був відсутній задній номерний знак.

В ході перевірки документів було встановлено, що водієм даного транспортного засобу являється громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 . Під час спілкування з водієм було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Даному громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти у встановленому законом порядку тест за допомогою сертифікованого приладу «Драгер Алкотест 6810» на факт вживання алкогольних напоїв, на місці зупинки на що останній відмовився. Пізніше йому було запропоновано проїхати в найближчий медичний заклад для проходження данного тесту, на що водій погодився. Згідно висновку лікаря № 20 від 06.11.2022 року встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області підполковнику поліції Гаврилишину П. про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110326 від 06.11.2022 року, водій ОСОБА_1 06.11.2022 о 18 год. 26 хв. в с. Лучинці по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Honda н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння., що підтверджується лікарським висновком на стан алкогольного сп`яніння № 19 від 06.11.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою старшим інспектором СРПП ВП № 4 (м.Рогатин) старшим лейтенантом поліції Сапіга Н.М. .

Від підпису ОСОБА_1 у вказаному протоколі відмовився.

Протоколі складений із зазначенням свідків та їх місця проживання.

В графі пояснення особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 від пояснень відмовився.

Так, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.32), у відповідності до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності свідків.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 19 від 06.11.2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився лікарем ОСОБА_4 в КНМП «Рогатинська ЦРЛ».

Згідно рапорту поліцейський СРПП відділення поліції №4(м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції Сапіга Н. (а.с.32), 06.11.2022 року о 18 год. 40 хв. здійснено виїзд в с.Лучинці Рогатинської МТГ за повідомленням на лінію «102» з приводу того, що зупинили водія, який керував транспортним засобом марки Хонда д.н.з. НОМЕР_2 будучи в стані алкогольного сп`яніння.

Прибувши на місце події було встановлено, що водієм даного транспортного засобу являється громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 . Під час спілкування з водієм було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Даному громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти у встановленому законом порядку тест за допомогою сертифікованого приладу «Драгер Алкотест 6810» на факт вживання алкогольних напоїв, на місці зупинки на що останній відмовився. Пізніше йому було запропоновано проїхати в найближчий медичний заклад для проходження даного тесту, на що водій погодився. Згідно висновку лікаря № 19 від 06.11.2022 року встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначається, що 06.11.2023 біля 18 год.20 хв. перебували в центральній частині с.Лучинці біля магазину. В той час водій автомобіля марки Honda HR V д.н.з. НОМЕР_2 розвертався та виїхав на сходи біля магазину та не зміг з`їхати. Після цього вони підійшли з знайомими до автомобіля,допомогли водієві вийти з машини. Після цього побачивши, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, викликали працівників поліції. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд водію на стан сп`яніння на місці зупинки, однак водій ОСОБА_1 відмовився .У зв`язку з чим даний огляд проводився в Рогатинській ЦРЛ Результат огляду становив 2,57%.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання вищевказаних свідків, оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останні не допитувались у судовому засіданні .

Разом з тим, вищевказані письмові пояснення свідків не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Апеляційний суд вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення відповідають вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення було допущено порушення вимог ст.266 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення не є належними доказом, є безпідставними та не можуть бути взяті судом до уваги.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи стосовно того, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутні докази, які підтверджують, що саме він керував транспортним засобом.

Вищевказані доводи носять суперечливий та бездоказовий характер і повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження.

Зокрема, обставини за яких було зупинено транспортний засіб свідчать, що водієм вищевказаного автомобіля марки «Honda HR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , був саме ОСОБА_1 , який повністю визнавав факт керування транспортним засобом та саме як водій вказаного автомобіля пройшов відповідний огляд на стан сп`яніння. Матеріали справи не містять будь - яких даних, які дають підстави вважати, що транспортним засобом керувала інша особа і ОСОБА_1 не був водієм вказаного транспортного засобу.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п. п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах справи медичні висновки про перебування водія транспортного засобу ОСОБА_1 у стані сп`яніння зроблені в межах наданих повноважень, відповідають вимогам Інструкції, містять необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд , часу та місця його проведення.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

В результаті перевірки доводів апеляції не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Доводи сторони захисту про те, що відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, носить неповний характер, не свідчать про необхідність визнання вищевказаного доказу недопустимим.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що сторони судового розгляду надають відповідні докази в тому обсязі, який вони вважають достатнім для доведення обставин на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

З відеозапису від 05.11.2023 року (а.с.) вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, маневрував по проїжджій частині керуючи автомобілем, включав, то лівий то правий поворот. Під час спілкування з водієм у працівників поліції виникла підозра у тому, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Тому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що останній відмовився. У зв`язку з чим, проходив огляд в медичному закладі. Під час огляду ОСОБА_1 лікарем, було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду за допомогою приладу тесту Драгер становив 2.15%..Ознайомлюватися з протоколом і від підпису відмовився.

Як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи (а.с. 7) від 06.11.2022 року був зупинений автомобіль марки Honda CR-V АТ 6280 СХ компанією людей та здійснено виклик, на який прибула патрульна поліція. В ході спілкування з водієм у працівників поліції виникла підозра,що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тому йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки. На що останній відмовився, у зв`язку з чим, проходив огляд в медичному закладі. Результат огляду водія ОСОБА_1 ,який проводився лікарем в медичному закладі за допомогою приладу Драгер становив 2,57%.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано згоду ОСОБА_1 із результатом огляду, який на запитання працівника поліції повідомив, що згідний із результатом огляду, після чого останньому було повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з відеозапису (а.с. 22) від 06.11.2022 року ОСОБА_1 повторно було зупинено працівниками поліції, у зв`язку з тим, що водій керував автомобілем у якому був відсутній задній номерний знак. В ході спілкування з водієм, у працівників поліції виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння та неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Проте ОСОБА_1 відмовився, пояснюючи це тим, що не довіряє даному приладу і готовий пройти огляд в медичному закладі. Тому огляд водія проводився лікарем в медичному закладі. Результат огляду ОСОБА_1 становив 2.04%.Був ознайомлений з протоколом, проте від підпису відмовився.

Таким чином, вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь під час проведення огляду ОСОБА_1 . Від підпису в протоколі відмовився.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. які свідчать про те, що вказані відеозаписи необхідно визнати як недопустимі докази

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції із врахуванням характеру вчинених правопорушень, особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, у відповідності з вимогами ст.36 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні трьох епізодів керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про необхідність застосування до нього стягнення, яке повинно відповідати вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що визначене за вимогами ст.36 КУпАП стягнення обране судом першої інстанції в мінімальних межах, які встановлені відповідним законом.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Дениса Т.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв