П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/697/23

Провадження № 3/534/257/23

29 травня 2023 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Городищенського району Черкаської обл., громадянина України, пенсіонера, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД №347531 від 15 квітня 2023 року, 15.04.2023 о 09 год 37 хв. в м. Горішні Плавні по просп. Героїв Дніпра, 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6810», на місці зупинки та від огляду в лікарні для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що працівники поліції зупинили його близько 9-ї години ранку, коли він рухався по проспекту Героїв Дніпра. Причиною зупинки працівники поліції назвали несправний капот, який щільно не прилягав. Після чого взяли у ОСОБА_1 посвідчення водія та пропонували йому вирішити справу без складення протоколу, натякаючи на отриманні певної грошової суми від нього. Коли ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на відсутність коштів та малий розмір пенсії, працівники поліції сказали, щоб він почекав, коли приїде працівник з боді камерою та за їх сигналом ОСОБА_1 повинен буде проїхати вперед, зупинитись на вимогу працівника поліції, сказати що в нього відсутнє посвідчення водія та далі виконувати усі вказівки поліцейського. У зв`язку з тим, що все, що зафіксовано на відеозаписі, ОСОБА_1 через хвилювання робив внаслідок інструкцій працівників поліції, які також порадили відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, просив справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Олешко С.С. наголошував, що ОСОБА_1 дійсно виконував усі дії за вказівкою представника поліції, повторна зупинка та оформлення матеріалів адміністративної справи були постановкою, просив справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю скалу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника, допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суддя встановила таке.

Підпунктом «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. зазначених вище правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме: за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість

Згідно з ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 надано такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 347531 від 15.04.2023;

-постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.042023 серії БАД № 149486;

-відеозапис з боді камери №52 на двох відеофайлах.

З відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що причиною зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , послугувало порушення Правил дорожнього руху, а саме те, що водій був не пристебнутий паском безпеки. Працівник поліції попросив надати йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У відповідь водій сказав, що вони у вас (тобто у поліцейських). Зазначена відповідь зафіксована на відео, точний час 9:37:46. Відео зйомка починається з моменту, коли поліцейська машина їхала за автомобілем ОСОБА_1 та безперервно фіксувала, як працівники поліції вийшли зі свого транспортного засобу, підійшли до ОСОБА_1 , попросили реєстраційні документи. Таким чином, ні посвідчення водія, ні свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не могли перебувати у працівників поліції. Зазначені обставини могли мати місце тільки тоді, якщо працівники поліції зупиняли автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , до початку відео зйомки. Зазначене повністю узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_2 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Громадянка ОСОБА_2 підтвердила, що поліцейські зупинили автомобіль, в якому вона разом з ОСОБА_1 їхала на ринок. Причиною зупинки, як повідомив поліцейський, стало нещільне прилягання капоту. Тобто не те, що ОСОБА_1 був непристебнутий ременем безпеки, як видно з відеозапису боді камери. Також ОСОБА_2 звернула увагу, що відеофіксація, коли їх зупинили, не здійснювалась. Після тривалої бесіди ОСОБА_1 з поліцейським, ОСОБА_2 пішла на ринок та не знає, що було далі. Тобто, коли працівники поліції зупинили автомобіль ОСОБА_1 , вже фіксуючи подію на відеокамеру, ОСОБА_2 не було в машині.

Правдивість показань свідка ОСОБА_2 підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_3 , який показав суду, що близько дев`ятої години ранку 15 квітня 2023 року він проїжджав по проспекту Героїв Дніпра на велосипеді та бачив свого знайомого ОСОБА_1 , який стояв біля своєї машини та розмовляв з працівником поліції. Його дружина ОСОБА_2 сиділа в машині. Усе це він встиг розгледіти, оскільки їхав на велосипеді повільно. На відео, долучене до протоколу видно, що в машині, крім ОСОБА_1 нікого не було. Таким чином у суду виникли сумніви щодо того, чи повністю зафіксовано подію адміністративного правопорушення.

Твердження представника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, про те, що у заднє скло автомобіля не видно, чи пристебнутий водій, є слушним, оскільки скло дійсно затоноване та з відео роздивитися той факт, що водій не пристебнувся ременем безпеки, не виявилось можливим.

Допитавши свідків та дослідивши відео з боді камери, суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 та його представника про те, що подія, яку було зафіксовано на відео, є постановкою, відповідає дійсності. Таким чином суд вважає, що усі докази адміністративної справи відносно ОСОБА_1 є недопустимими, а отже не можуть бути взяті до уваги при прийнятті рішення.

Згідно окремої думки судді Юдківської у справі «Лисюк проти України»: «загальноприйнятим є факт, що сама логіка доктрини "плодів отруйного дерева" пов`язана з так званою "теорією стримування", згідно з якою ймовірність виключення доказів повинна знеохочувати правоохоронні органи вдаватися до протиправної поведінки в майбутньому.

Суддя виключає докази, одержані незаконним шляхом…, таким чином позбавляючи змісту збір працівниками поліції доказів протиправними методами. Внаслідок цього правило визнання судом недопустимими доказів, одержаних незаконним шляхом, зменшує кількість порушень, вчинених правоохоронними органами під час розслідування».

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.

Як уже зазначалося вище, згідно зі ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних, достатніх та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

З урахуванням наведених обставин, слід дійти висновку, що матеріали адміністративної справи не містять допустимих, тобто отриманих у встановленому законом порядку, доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Оскільки усі сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитися судом на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддя впевнився, що з досліджених у судовому засіданні доказів та з відхиленням доказів, які є недопустимими, встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, інкримінованого особі та передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст. 283, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Д.Ю. Комарова

Особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 31 травня 2023 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.