ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого техніком відділення технічного захисту інформації військової частини, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

12.07.2023 року комісією Управління СБ України в Одеській області, під час проведення спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у в/ч, встановлено, що технік відділення технічного захисту інформації військової частини, сержант ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. 28 Закону України та п.п. 116, 224, 445 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939 (далі - Порядок 939), на машинному носії інформації (Generic Flash Disk USB Diviece), який не був зареєстрований в режимно-секретному органі військової частини, зберігав документ, який має гриф секретності «Таємно», а саме: «План захисту інформації в автоматизованих системах класу «1» центру», який засекречений на підставі ст. 4.11.9 «Зводу відомостей, що становлять державну таємницю», затвердженого наказом Голови СБ України від 23.12.2020 року № 383. Під час виявлення зазначеного МНІ, який не був зареєстрований в РСО, але на ньому зберігалася секретна інформація, він був переданий до РСО в/ч для подальшої реєстрації за відповідними обліковими формами.

Так, використання або зберігання незареєстрованих матеріальних носіїв секретної інформації, у тому числі машинних носіїв з секретною інформацією, створює передумови (загрози) до витоку державної таємниці.

Таким чином, своїми діями (бездіяльністю) технік відділення технічного захисту інформації військової частини сержант ОСОБА_1 , як особа, на яку покладені завдання щодо забезпечення виконання вимог законодавства під час провадження в/ч діяльності, пов`язаної з державною таємницею, знаючи вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та п. 116 Порядку 939, порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та п.п. 116,244,445 Порядку 939,а саме не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці у в/ч, чим створив передумови (загрози) до витоку секретної інформації.

Крім того, ОСОБА_1 порушено письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці» (у частині неухильного виконання вимог режиму секретності та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю).

Так, відповідно до вимог ст. 39 Закону, посадові особи, винні у порушенні встановленого законодавством режиму секретності та невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, несуть відповідальність згідно із Законом.

Тобто, ОСОБА_1 будучи зобов`язаним бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці та своєчасно вживати заходів для забезпечення режиму секретності у військовій частині, не організувавши та не забезпечивши виконання вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, своїми діями (бездіяльністю), не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Таким чином, технік відділення технічного захисту інформації військової частини, сержант ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП ,а саме не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджується у повному обсязі обставинами, викладеними у протоколі № 51 від 13.07.2023 року про адміністративне правопорушення, а також письмовими доказами, доданими до протоколу, а саме: Витягом з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у центрі забезпечення охорони державної таємниці у військовій частині від 13.07.2023 року, Актом огляду від 12.07.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.07.2023 року, Витягом з наказу № 2 від 30.06.2022 року, Витягом з функціональних обов`язків, Допуском за формою один, Витягом із наказу № 4ад від 30.06.2022 року, зобов`язанням громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці ОСОБА_1 , Витягом з «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18.12.2013 року № 939.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 212 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Встановлено, що ОСОБА_1 , як посадова особа, в порушення вимог Закону України «Про державну таємницю» та «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, а тому його дії суд кваліфікує за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 277, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі в сумі 1020,00 грн. ( одна тисяча двадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/6542/23

Номер провадження №3/522/5349/23

Головуючий суддя Русєва А.С.