П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2023 м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Омельченко І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого електриком у Національній академії внутрішніх справ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

У судове засідання 27 березня 2023 року свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися. Поштове повідомлення про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не повернулося.

Згідно ст. 272 КУпАП, на виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, у разі ухилення особи від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (поліцією) піддано приводу.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011[2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено прямого порядку оголошення примусового приводу свідка лише особи, щодо якої розглядається справа, тому суд вважає за необхідне застосувати у даному випадку аналогію закону, визначену в КПК України, та аналогію права, а саме, застосувати ст. 327 КПК України, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення є різновидом судових рішень стосовно неявки свідка до суду.

Згідно ч. 1 ст. 327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.

За правилами статей 140 та 143 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі про здійснення приводу час у супроводі особи, яка виконує ухвалу. У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно відкласти та застосувати примусовий привід до свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 140, 143, 327 КПК України, ст.ст. 268, 272 КУпАП, суддя, -

Постановив:

Розгляд справи відкласти на 11 год. 30 хв. 25 квітня 2023 року.

Застосувати примусовий привід у судове засідання до свідків:

- ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Копію постанови про примусовий привід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направити для виконання до відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

Постанова оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя