Справа № 369/3033/23
Провадження № 3/369/2110/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.03.2023 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали ПОГ СВГ ВП Фастівського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , не працює, дані про ІПН в матеріалах справи відсутні,

- за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив

01.02.2023 приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , умисно висловлював погрози та образи на адресу своєї бабусі ОСОБА_2 , 1936 р.н., що проживає разом з ним за вказаною адресою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за статтею 173-2 ч. 1 КУпАП,:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 744052 від 01.02.2023 року відносно ОСОБА_1 ;

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.02.2023 року, відповідно якого ОСОБА_2 заявила, що 01.02.2023 року о 09 годині за місцем проживання онук ОСОБА_1 1995 р.н. вчинив домашнє насильство відносно заявниці, висловлював словесні погрози фізичною розправою та висловлював образи нецензурною лайкою.;

пояснення ОСОБА_3 від 01.02.2023 року, відповідно яких 01.02.2023 року о 09 годині за місцем проживання без будь-яких причин його син ОСОБА_1 1995 р.н. висловлював погрози фізичною розправою та словесні образи нецензурною лайкою стосовно його матері ОСОБА_2 , 1936 р.н.. ОСОБА_3 намагався його заспокоїти, але ОСОБА_4 на його зауваження не реагував.;

пояснення ОСОБА_1 від 01.02.2023 року, відповідно яких 01.02.2023 о 09 годині за місцем проживання у нього з його бабусею ОСОБА_2 виникла сварка, під час якої він умисно висловлював образи на її адресу нецензурною лайкою, з погроз сказав «чому ти ще не вмерла».;

вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним за статтею 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналіз наведених норм свідчить, що об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року з наступними змінами та доповненнями домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Статтею 21 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Суб`єктивною стороною правопорушення є наявність вини у формі умислу.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 173-2 частина 1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням протокол серії ВАВ № 744052 про адміністративне правопорушення від 01.02.2023 р., пояснення; суд вважає їх достовірними і допустимим.

Таким чином згідно матеріалів адміністративної справи № 369/3033/23 вищезазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, які пом`якшують відповідальність, чи обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено, відповідно до ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановлено.

Враховуючи особу порушника, і характер правопорушення, вважаю за можливе обрати стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 /сто сімдесят / гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 /п`ятсот тридцять шість / гривні 80 коп.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Світлана Володимирівна Хрипун