Справа № 149/435/23
Провадження № 33/801/319/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т.О., за участі за-хисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Костюка С. М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Костюка Сергія Миколайовича на постанову судді Хмільницького міськрайон-ного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, із середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрова-ного у АДРЕСА_2 , за статтями 122-4, 124 КУпАП, частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2023 року серії ААД № 183076, складеним о 19.25 годині інспектором СРПП Хмільницького РВП лейтенантом поліції Мусевичем В. М. у м. Хмільнику Він-ницької області, по вул. Небесної сотні, у цей день 09 лютого 2023 року о 15.10 годині у м. Хмільник по вул. Меморіальній водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечним, не урахував дорожню обстановку, що склалася, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та допустив наїзд на паркан. Унаслідок зазначених дій ОСОБА_3 пошкодив автомобіль та паркан садиби, порушив вимоги пунктів 10.9, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2023 року серії ААД № 183077, складеного о 19.30 годині у м. Хмільнику Вінницької області по вул. Небесної сотні інспектором СРПП Хмільницького РВП лейтенантом поліції Мусевичем В. М., 09 лютого 2023 року о 15.10 годині у м. Хмільник по вул. Меморіальній водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив ДТП, а саме наїхав заднім ходом автомобіля на паркан садиби, після чого залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_3 допустив порушення вимог пункту 2.10а Правил дорожнього руху, за що перед-бачена відповідальність за статтею 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 183060 від 09 лютого 2023 року, складеного о 17.42 години у м. Хмільнику Вінницької області по вул. Монастирській, 71, вдень 09 лютого 2023 року о 15.30 годині у м. Хмільник по вул. Комарова водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , із наступними ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, запах алкоголю із ротової порожнини, не чітка мова. Від проходження у встановленому поряд-ку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, пору-шивши таким чином вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що перед-бачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адмі-ністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, та у порядку частини другої статті 36 КУпАП на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів дохо-дів громадян, що становить 3400,00 гривень. Провадження у справі про адмі-ністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 КУпАП закрите на підставі пункту восьмого частини першої статті 247 КУпАП. Із ОСОБА_3 стягнуто у дохід держави 536,80 гривень судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою судді суду першої інстанції, захис-ник ОСОБА_3 адвокат Костюк С. М. оскаржує її в апеляційному порядку у частині визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративних пра-вопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП. Вважаючи постанову суду в оскаржуваній частині незаконною та необґрунтованою, винесеною за не-відповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матері-ального та процесуального права, адвокат просить її скасувати, провадження у справі - закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративних пра-вопорушень. Захисник Костюк С. М. зазначає, що протоколи про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, не відповідають вимогам статті 256 КУпАП, оскільки у них відсут-ні докази вручення другого екземпляру таких протоколів підзахисному як осо-бі, яка притягується до адміністративної відповідальності; запис поліцейського про те, що особа відмовилася від підпису не є тотожним правовій інституції виконання вимоги з вручення такої копії, оскільки жодним чином не звільняє особу, яка склала протокол від обов`язку дотриматися приписів закону. Під-твердження направлення ОСОБА_3 листа із викликом до підрозділу по-ліції для оформлення протоколів відсутні, як і докази направлення йому копій протоколів на адресу місця проживання. Невручення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, копії протоколу про адміністративне право-порушення є порушенням права на захист. У той же час матеріали справи не містять доказів причетності ОСОБА_3 до зазначених адміністративних правопорушень, а також стосовно проведення поліцейськими огляду транспорт-ного засобу, яким керував ОСОБА_3 , та фіксації на автомобілі механічних пошкоджень як наслідків ДТП, можливості їх походження саме через ДТП. Пояснення ОСОБА_5 , паркан садиби якої пошкоджений, не містять відо-мостей про причетність до ДТП саме ОСОБА_3 , оскільки вона не була очевидцем такої пригоди. Рапорт поліцейського не може слугувати однознач-ним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністратив-ної відповідальності, ОСОБА_3 - адвоката Костюка С. М., ретельно до-слідивши матеріали справи, вивчивши, проаналізувавши наявні у ній докази у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адмі-ністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи під-лягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді відповідно до вимог статті 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх, незапере-чних та безсумнівних доказах.

Судом першої інстанції ураховані вищезазначені положення закону, вжито спрямованих на встановлення всіх обставин справи належних заходів, що ма-ють значення для її правильного вирішення. Висновок суду про доведеність ви-ни ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених доказах, які оцінені судом першої інстанції у їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині оскаржуваної постанови суду.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2023 року серії ААД № 183076, складеним о 19.25 годині у м. Хмільнику Він-ницької області по вул. Небесної сотні, вдень 09 лютого 2023 року о 15.10 годи-ні у м. Хмільник по вул. Меморіальній водій ОСОБА_3 , керуючи транс-портним засобом «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечним, не урахував дорожню обстановку, що склалася, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та до-пустив наїзд на паркан садиби, унаслідок чого пошкодив автомобіль та цей пар-кан, чим порушив вимоги пунктів 10.9, 12.1 Правил дорожнього руху.

Права та обов`язки учасників дорожнього руху визначені Правилами дорожнього руху України.

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати до-рожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транс-портного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідальність водіїв за статтею 124 КУпАП настає за порушення ними як учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило по-шкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, заліз-ничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з пунктом 2.10а Правил дорожнього руху у разі причетності до до-рожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспорт-ний засіб і залишатися на місці пригоди.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2023 року серії ААД № 183077, складеного о 19.30 годині у м. Хмільник Він-ницької області по вул. Небесної сотні, о 15.10 годині 09 лютого 2023 року у м. Хмільник по вул. Меморіальній водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив ДТП, а саме - наїхав на паркан садиби заднім ходом, після чого залишив місце приго-ди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони при-четні.

Відповідно до схеми ДТП від 09 лютого 2023 року, наявної у матеріалах цієї адміністративної справи, унаслідок ДТП автомобіль «Opel Vivaro», держав-ний номерний знак НОМЕР_1 , має видимі пошкодження: сліди тертя та бетону на задній правій стійці та боку, відсутня пластмасова накладка на правій задній стійці. У той же час пошкоджений один лист 1,8 х 1,5 м шиферного паркана.

До матеріалів справи також долучені письмові пояснення від 09 лютого 2023 року ОСОБА_5 , із яких слідує, що близько 14.00 години вона із чоло-віком зайшли до будинку та почули, що щось стукнуло, але не звернули на це уваги. Через деякий час чоловік вийшов у двір та побачив пошкоджений пар-кан. Коли вони з чоловіком підійшли до паркану, то побачили частину від бам-пера автомобіля та синій колір на паркані від фарби транспортного засобу. За-телефонувавши на спецлінію «102», ОСОБА_5 викликала поліцію для фік-ування пошкодження паркану. Ким був пошкоджений паркан на момент напи-сання пояснень їй не було відомо, сусіди також нічого не бачили.

Отже досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між со-бою, підтверджують наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, а саме, порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошко-дження транспортного засобу та паркану, а також залишення водієм транспорт-ного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції у повній мірі дослідив та проаналізував наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, дав їм належну, об`єктивну оцін-ку, тому зробив правильний висновок про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, висвітлені в оскаржуваній постанові, при розгляді апеляційної скарги не наведено. Мотиви апеляційної скарги про недоведеність наявності у діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, повністю спростовуються матеріалами справи.

Щодо аргументів скарги як підстави для скасування постанови судді суду першої інстанції про невручення ОСОБА_3 копій постанов про адмініс-тративне правопорушення, неповідомлення його про їх оформлення, то слід за-значити, що такі аргументи цілком спростовуються матеріалами справи.

Так згідно з протоколом від 09 лютого 2023 року затримання особи, підоз-рюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_3 фактично був затриманий 09 лю-того 2023 року о 18.25 годині у приміщенні Комунального некомерційного під-приємства ( КНП ) «Хмільницька центральна районна лікарня» за адресою: вул. Монастирська, № 71 у м. Хмільнику Вінницької області. Зазначений протокол затримання оформлений слідчим СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Цулукіані І. О. о 19.35 годині у кімнаті для прове-дення слідчих дій Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області у присут-ності захисника Костюка С. М. Надалі протоколи про адміністративні правопо-рушення від 09 лютого 2023 року серії ААД № 183076 та серії ААД № 183077 були оформлені у відділенні поліції відповідно о 19.25 та 19.30 годині, що пов-ністю спростовує твердження захисника про неповідомлення ОСОБА_3 щодо складення таких протоколів.

Не заслуговують також на увагу аргументи захисту ОСОБА_3 про неналежне оформлення протоколів про адміністративні правопорушення через зазначення у них відомостей про відмову ОСОБА_3 від підпису та взагалі порушення права останнього на захист у зв`язку із неврученням йому копій протоколів про адміністративні правопорушення.

Так відповідно до статті 254 КУпАП протокол про адміністративне право-порушення у разі його оформлення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відпові-дальності.

Зі змісту матеріалів цієї справи убачається, що копії протоколів про адмі-ністративні правопорушення від 09 лютого 2023 року серії ААД № 183076 та серії ААД № 183077 дійсно не були вручені ОСОБА_3 , оскільки обидва екземпляри протоколів про адміністративне правопорушення ( оригінали та їх копії ) знаходяться у матеріалах справи. Однак, зважаючи на їх оформлення у безпосередній присутності ОСОБА_3 у відділенні поліції, апеляційний суд не вважає, що у даному випадку не вручення протоколів про адміністра-тивне правопорушення об`єктивно вплинуло на можливість реалізації ОСОБА_6 свого права на захист. А обов`язок правоохоронців зазначення у про-токолі запису про відмову особи від його підпису прямо передбачений статтею 256 КУпАП.

Слід також зазначити, що адміністративне стягнення накладене щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції з урахуванням характеру вчиненого пра-вопорушення, особи порушника, ступеня його вини та приписів статті 36 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративні пра-вопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушни-ком, так і іншими особами. Тому доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, у частині призначення судом першої інстанції суворого стягнення, суд апеляцій-ної інстанції вважає необґрунтованими.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене у статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і без-стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про ви-конання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейсь-кого суду як джерело права.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і осно-воположних свобод щодо обґрунтування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в за-лежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості до-казів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як прави-ло, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Як висновок, апеляційний суд дійшов переконання, що наведені в апеля-ційній скарзі аргументи, мотиви невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні ад-міністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, не спростовують правильний висновок судді суду першої інстанції, не свідчать про порушення судом при розгляді цієї адміністративної справи норм матері-ального чи процесуального права. З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить законних підстав для скасування як незаконної постанови судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2022 року, яка є законною, правильною та об`єктивною, такою, що відповідає фак-тичним обставинам справи.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Костюка Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2022 року у справі про адміністративні правопорушення від-носно ОСОБА_3 за статтями 122-4, 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню вона не підлягає.

Суддя

Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко