Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

1 лютого 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника Шимка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві з використанням комунікаційної платформи EasyCon справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шимка А.О. на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 16 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 16.12.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 26 серпня 2022 року близько 16 години 35 хвилин ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "SYM CROX" д/н НОМЕР_2 на вул. Олени Теліги, 61 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник Шимко А.О. зазначає, що суд не дотримав вимог ст.245 КУпАП, у відповідності з якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, внаслідок чого виніс незаконну постанову.

Так, працівники поліції зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , хоча передбачених ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" підстав для цього не було. Із запису портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що ознак сп`яніння, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 не виявили. Однак, почувши від водія, що він втомлений і не має наміру втрачати час, поліцейський безпідставно почав вимагати самий "дискримінаційний" спосіб огляду - огляд на стан наркотичного сп`яніння, який технічно неможливо провести на місці зупинки.

Між тим, за приписами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами. Отже, закон визначає право водія бути оглянутим на місці зупинки транспортного засобу для спростування всіх безпідставних підозр.

Отримавши консультацію адвоката, ОСОБА_1 ще до складання протоколу підійшов до поліцейського ОСОБА_2 і попросив відвезти його в медичний заклад, на що останній відмовив. В цей час відеореєстратор був вимкнений, щоб не фіксувати прохання ОСОБА_1 . Проте його підзахисний вказав у протоколі про адміністративне правопорушення як про своє бажання пройти огляд у лікаря, так і про відмову поліцейського в цьому. Отже, згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З долученого до справи запису вбачається, що відеозйомка з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими і до його завершення не велася безперервно, що є порушенням вимог п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018. Фактично, цим записом зафіксовано лише фрагменти спілкування до проходження огляду, що в сукупності з відсутністю свідків унеможливлює встановлення дійсних обставин справи і дає підстави для визнання цього доказу недопустимим.

На вказані обставини і те, що ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений не був, суддя місцевого суду уваги не звернув та проігнорував клопотання сторони захисту про виклик в судове засідання як свідка поліцейського ОСОБА_2 .

З огляду на викладене захисник, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини у справі "Карелін проти Росії" та положення ст.62 Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, і усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь, просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

До апеляційного суду ОСОБА_1 , який повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, і не повідомив про поважні причини неявки. Враховуючи думку захисника, який не заперечував проти розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і положення ч.6 ст.294 КУпАП, неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника Шимка А.О., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши новий доказ та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Суд правильно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , який заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що був втомлений та поспішав, а потім передумав і не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння.

Такі пояснення повністю спростовуються відеозаписом, яким зафіксовано, що поліцейський зупиняє транспортний засіб, яким керує ОСОБА_1 в смузі, виділеній для громадського транспорту. Під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 повідомляє, що раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, потім у процесі розмови говорить, що місяць тому вживав марихуану, а після перевірки поліцейським його зіниць, які звужені і не реагують на світло, вже говорить, що тиждень тому вживав марихуану. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 ухиляється, пояснює, що до нього приїхав племінник, що він поспішає, погоджується з тим, що у нього, мабуть є ознаки наркотичного сп`яніння, і відмовляється від огляду. Після цього поліцейський попереджає, що щодо нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснює санкцію цієї норми, просить почекати 15-20 хвилин і приступає до складання протоколу.

За клопотанням захисника в судове засідання суду апеляційної інстанції був викликаний свідок ОСОБА_2 - інспектор взводу 2 роти 2 батальйону 4 полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. Як пояснив свідок, на вул. Олени Теліги, 61 біля АЗС "АМІК" він зупинив ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в смузі, призначеній для руху громадського транспорту. Виявивши у водія ознаки наркотичного сп`яніння, запропонував пройти огляд у лікаря нарколога, на що той відмовився. Він попередив ОСОБА_1 про відповідальність і склав протокол. Вже коли протокол був складений, але ще не підписаний, то підійшов ОСОБА_1 і сказав, що погоджується на огляд. Проте підстав доставляти водія на огляд до закладу охорони здоров`я вже не було, оскільки він від огляду відмовився, будучи попереджений про відповідальність. Також він повідомив ОСОБА_1 , що відстороняє його від керування транспортним засобом і той телефонував знайомому, який мав приїхати, але він не дочекався приїзду.

Пояснення свідка повністю узгоджуються з обставинами, які зафіксовані відеозаписом, і ще раз підтверджують правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Причиною зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , було порушення ним вимог ПДР, оскільки він рухався у смузі, виділеній для громадського транспорту, а не перевірка документів, як про це вказує захисник. Також поліцейський провів певні маніпуляції і виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння, що спростовує доводи в апеляційній скарзі про протилежне. У який спосіб ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, свідок пояснив, і підстав ставити під сумнів достовірність його пояснень немає, оскільки істотних суперечностей між обставинами, які повідомив свідок і ОСОБА_1 , не вбачається.

Згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі - Інструкція).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп`яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров`я з обов`язковим відібранням зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, а у ОСОБА_1 було виявлено ознаки саме наркотичного сп`яніння, то огляд на місці зупинки транспортного засобу не міг проводитися, у зв`язку з чим посилання захисника на "дискримінаційність" такого огляду є його суб`єктивною думкою.

Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Фіксування відбулося з моменту зупинки транспортного засобу з 16:40 год. і припинилося о 16:55 год., коли працівник поліції попросив ОСОБА_1 почекати, поки він не складе протокол, сів в автомобіль та розпочав його складання. Отже цим записом зафіксовані обставини, які мають значення для справи, і підстав визнавати його недопустимим доказом немає.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, тобто вже вчинив адміністративне правопорушення, що зафіксовано відеозаписом, і з цього часу розпочалося провадження у справі про адміністративне правопорушення, зміна в подальшому ним своєї позиції, про що він зазначив у вже складеному протоколі, не дає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Шимка Андрія Олександровича залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 16 грудня 2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн