КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/8253/22 Постанова винесена суддею Дибою О.В.
Провадження № 33/824/223/2023
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скарну на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, 28 серпня 2022 близько 02 год 30 хв у м. Києві по вул. Міській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Відмову ОСОБА_1 від проходження огляду зафіксовано на нагрудну відеокамеру АА-472511. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, безпідставне неврахування судом його доводів щодо неправомірності дій працівників поліції, а також зазначає про те, що суд в основу своїх висновків поклав недопустимі докази, що призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу на відсутність доказів правомірності його зупинки працівниками поліції. Стверджує, що не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, бо цей порядок не був дотриманий, оскільки йому не роз`яснили процесуальні права, в тому числі право користуватися правовою допомогою захисника, а при провадженні процедури не залучили свідків, при тому, що їх відсутність є законною лише при огляді, і аж ніяк - при відмові від огляду. Крім того, зазначає, що відсутня подія правопорушення з огляду на те, що в протоколі зазначено, що він керував автомобілем о 02 год 30 хв, проте із відеозапису та пояснень свідка, якого до того ж взагалі не було під час складання протоколу, слідує, що о 02 год 21 хв автомобіль не рухався.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційного прохання, який повідомив, що з 19 лютого 2019 року проходить військову службу в Управлінні державної охорони України на посаді водія, 28 серпня 2022 року виконував службові обов`язки та відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці, оскільки в такому стані не перебував, поліцейськими не були дотримані вимоги ст. 20 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» в частині заборони особистого огляду без уповноваженого представника Управління державної охорони України, водночас йому було роз`яснено право самостійно пройти огляд на стан сп`яніння у будь-якому медичному закладі; дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суддя місцевого суду, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України вищевказаних вимог закону не дотримав, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах у справі.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З об`єктивної сторони ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає три різні форми вчинення правопорушення, однією з яких є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Такий огляд проводиться не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженому Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції інкриміновано ОСОБА_1 невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, що полягає у відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

До протоколу на підтвердження викладених у ньому обставин правопорушення долучені: пояснення ОСОБА_2 від 28.08.2022, за змістом яких свідок під час несення служби на блок посту побачив, як автомобіль Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 не зупинився на вимогу, наїхав на шипи, проколов два колеса, після чого зупинився; направлення на огляд водія ОСОБА_1 до медичного закладу КМНКЛ «Соціотерапія» від 28.02.2022, де ОСОБА_1 власноручно зазначив, що відмовляється від огляду на місці; DVD-R диск із записом подій, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення та відбувалися після його складання.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується доказами по справі, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписі із відеореєстратора поліцейського та направленні на огляд, суддя місцевого суду належної оцінки цим доказам не надав та залишив поза увагою відомості у направленні про відмову водія від огляду на місці, а також у відеозаписі, які свідчать про наявність в діях поліцейських ознак підбурювання до вчинення правопорушення.

Так, відеозаписом зафіксовано, що пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, поліцейський одночасно роз`яснив водію право відмовитися від такого огляду, що суперечить змісту ст. 2.5 ПДР України, а в подальшому, не отримавши чіткої відмови ОСОБА_1 від огляду в закладі охорони здоров`я, прийняв рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення, після чого роз`яснив ОСОБА_1 можливість самостійно звернутися до медичного закладу та пройти огляд на стан сп`яніння.

Між тим, за змістом п. 2.5 ПДР України поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про наявність у нього ознак сп`яніння, висловити чітку вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, зокрема на місці з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я, і у разі незгоди водія його пройти, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, відмова пройти огляд на стан сп`яніння була спровокована поліцейським, який спочатку повідомив ОСОБА_1 про те, що він може відмовитися від огляду, але не роз`яснив правові наслідки такої відмови, а в подальшому і про можливість пройти огляд самостійно, в той час як поліцейському достовірно були відомі наслідки, передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, і те, що огляд, який водій проходитиме самостійно, згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсним.

Вказані дії є неприпустимими для представника влади, оскільки поліцейський відповідно до покладених на нього завдань згідно з п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" першочергово здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Водночас такі дії спровокували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що в свою чергу виключає адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно із ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко