Справа № 165/2626/22 Провадження № 33/802/296/23 Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П., з участю секретаря Прус Я.А., захисника Кромського М.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кромського М.В. на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 05 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 16 вересня 2022 року о 16 годині на вул. Луцькій, у м. Нововолинську, він керував автомобілем, марки «Фольксваген Т4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник оскаржує його з мотивів незаконності і необґрунтованості. Вказує, що ОСОБА_1 вживає лікарський засіб «Барбовал», оскільки має ваду серця. Вважає, що матеріали справи не містить жодних доказів на підтвердження вчинення його підзахисним вказаного адміністративного правопорушення. З огляду на наведене, просить скасувати судове рішення, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Кромського М.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положення ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції вказаних норм Закону дотримано.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2022 року серії ААБ № 070846, 16 вересня 2022 року о 16 годині на вул. Луцькій, у м. Нововолинську, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Фольксваген Т4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Викладені у протоколі обставини підтверджуються і відеозаписом, який є в матеріалах справи (а.с.7).

На переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом у розумінні положень ст.251 КУпАП.

Положення ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції) визначають, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Це підтверджується і відеозаписом події з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7).

Зокрема, як вбачається з відеофіксації події, коли працівник поліції запитав ОСОБА_1 : «Навіщо Ви вживали перед тим, як сісти за кермо?», останній відповів: «Два метри проїхатися» (а.с.7, час відео: 16:21:18).

На запитання поліцейського: «Не могли знайти тверезого водія?», ОСОБА_1 відповів: «Не мали» (а.с.7, час відео: 16:21:31).

Коли поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він відмовився (а.с.7, час відео: 16:21:41).

На повторну вимогу працівників поліції пройти такий огляд, ОСОБА_1 також відмовився (а.с.7, час відео: 16:22:08).

Такі дії поліцейських повністю відповідають роз`ясненням, які містяться у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Отже, протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом з бодікамери поліцейського повністю підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_1 вживає лікарський засіб «Барбовал», оскільки має ваду серця, суд апеляційної інстанції вважає такою, що не ґрунтується на Законі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, доводи захисника про вживання ОСОБА_1 лікарського засобу не заслуговують на увагу, оскільки водію ставиться у провину не керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння водія: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, та його відмову від проходження такого огляду.

Що ж стосується доводів захисника про допит свідків у даній справі, апеляційний суд також вважає їх голослівними.

Згідно з приписами ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, подія фіксувалася поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів, а матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.7).

З урахуванням вищенаведених обставин та вимог ч.2 ст.266 КУпАП доводи апеляційної скарги про те, що без пояснень свідків неможливо встановити наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства.

На погляд апеляційного суду, наявної сукупності доказів у даній справі цілком достатньо для вирішення питань, передбачених ст.280 КУпАП.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі сторона захисту стверджує, що ОСОБА_1 не вручалося направлення на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, такі твердження апелянта не базуються на вимогах Закону, оскільки п.2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що положення п.2.5 ПДР не містять визначення того, що вимога поліцейського має бути оформлена у письмовому вигляді.

Посилання захисника на те, що поліцейськими не було вказано у протоколі ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , є голослівними, оскільки вони суперечать матеріалам справи, а тому не можуть братись апеляційним судом до уваги.

Так, пунктом 3 розділу І Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у ньому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння останнього, це запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (а.с.1).

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що вказано про запах саме алкоголю з порожнини рота, а не медичних препаратів.

Отже, поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які були відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим працівник поліції правомірно висловив вимогу водію ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини повністю спростовують доводи захисника про відсутність підстав для вимоги поліцейського ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

На переконання апеляційного суду, вищезазначені докази у даній справі є належними та допустимими в розумінні положень ст.251 КУпАП. Піддавати їх сумніву у суду апеляційної інстанції немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та відтворюють фактичні обставини вказаної справи.

З огляду на наведене, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи.

Що ж стосується тверджень апелянта про можливість скасування оскаржуваної постанови та направлення протоколу щодо ОСОБА_1 на доопрацювання, то вони є необґрунтованими, так як суд апеляційної інстанції в даному випадку не вбачає обґрунтованих підстав для скасування постанови щодо ОСОБА_1 з метою направлення протоколу відносно нього на доопрацювання.

Інші посилання апеляційної скарги жодних чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не можуть слугувати безумовними підставами для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив ОСОБА_1 безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

Нові докази, які спростовували б висновки місцевого суду, суду апеляційної інстанції надані не були.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення і закриття провадження у справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кромського М.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 05 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов