ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2803/22
Провадження № 3/210/430/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"15" березня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ФОП ОСОБА_1 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом №653 ОСОБА_1 вчинила порушення встановленого порядку проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій при продажу товарів на загальну суму 91,30 грн.; Проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД для підакцизних товарів, а саме: 30.01.2022 року о 21:23 (чек №2138) реалізовано Горілку Немиріф 0.1 21,4 грн., без кодів товарної продукції , згідно з УКТЗЕД. За порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, громадянинам, які займаються підприємницькою діяльністю, відповідальна посадова особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у відповідності до ст.155-1 КУпАП, а саме: п.1,2, 11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася. Від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження та звільнення особи від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки з дня фактичної фактичної перевірки та складання протоколу сплинули строки передбачені ст.38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справ, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями статті 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з статтею 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії №653 від 21.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п-п.1.2, 12, 11 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", за що передбачена відповідальність ч.1 ст.155-1 КУпАП.

За диспозицією ч.1 ст.155-1 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Вказана норма є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 155-1 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відповідно до п. п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, серед іншого:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі;

зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Згідно зі ст. 2 вищевказаного закону, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Як вбачається з матеріалів справи разом з вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення до суду надано акт фактичної перевірки № 1605/04/36/08/14/РРО/ НОМЕР_1 від 21 вересня 2022 року, в якому зазначена інформація, встановлена в ході перевірки: при реалізації однієї пляшки горілки «Немирів Особлива» 0,5 л у кількості однієї пляшки за ціною 136,20гр продавцем ОСОБА_3 розрахункова операція проведена без використання режиму із програмування 10-ти значного коду. Розрахунковий документ встановленої форми та змісту - видано чек без порушень, фіскалізовано. Встановлено порушення: невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків та суми коштів, що зазначено у денному звіті РРО на суму 91,30 грн; проведення розрахунків через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів без зазначення коду товарної категорії згідно УКТЗЕД для підакцизних товарів..

Додатки до акту - чек № 3853, опис готівки наявної на місці розрахунку, денний звіт-Х, поясненнгя, інформація з баз даних ДПС суду не представлено.

До акту надано вибірку з РРО із зазначенням номерів чеків та дат їх формування, з якої вбачається, що 30 січня 2022 року о 21:23 відбулася реалізація горілки Медофф 0,1 за 21.40грн., чек № 2138, який в матеріалах справи відсутній, та який не зазначений в акті перевірки № 1605/04/36/08/14/РРО/ НОМЕР_1 від 21 вересня 2022 року.

Таким чином акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення та надані роздруківки з РРО не узгоджуються між собою, оскільки:

- за актом перевірки нібито виявлено реалізацію однієї пляшки горілки «Немирів Особлива» 0,5 л у кількості однієї пляшки за ціною 136,20гр продавцем ОСОБА_3 , з видачею фіскального чеку та проведення розрахункової операції без використання режиму із програмування 10-ти значного коду,

- в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину реалізація 30 січня 2022 року об 21:23 Горілки Немиріф 0.1 за ціною 21,4 грн., без зазначення кодів товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД.,

- згідно інформації, яка міститься з роздруківки РРО 30 січня 2022 року о 21:23 відбулася реалізація горілки Медофф 0,1 за 21.40грн., чек № 2138

Доказів реалізації 30 січня 2022 року об 21:23 Горілки Немиріф 0.1л. за ціною 21,4 грн., без зазначення кодів товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД., матеріали справи не містять, а викладені в акті перевірки не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення та даними з РРО.

Оцінуючи вказані докази відповідно до ст. 252 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд зауважує, що ці докази не містять неспростованих даних про причетність ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, що полягає у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Так, як зазначалося вище, на підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення та акт фактичної перевірки, водночас матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт реалізації 30 січня 2022 року об 21:23 однієї пляшки горілки 30 січня 2022 року об 21:23 Горілки Немиріф 0.1л. за ціною 21,4 грн., із видачею фіскального чеку розрахункової операції на повну суму покупки, проведеної без зазначення кодів товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД, а так само невідповідність готівкових коштів за денним звітом РРО та фактичними грошовими коштами. Зокрема в матеріалах справи відсутні пояснення свідків-очевидців події, в тому числі безпосередньо продавця ОСОБА_4 , фото-, відео фіксації продажу товарів, копії чеків, денного Х-звіту, тощо.

Пояснень перевіряючих, які складали акт в матеріалах справи не міститься, клопотань про їх допит не заявлялося, а збирати докази на підтвердження вини ОСОБА_1 суд з власної ініціативи не може.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Обов`язок доведення наявності в діях особи складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які уповноваженні складати протоколи про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містить інформації щодо фіксації факту розрахункової операції із зазначенням дати та часу проведення такого розрахунку.

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь яких доказів, які підтверджують факт проведення розрахунку з використанням реєстратора розрахункових операцій без використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, для підакцизних товарів, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Розділом ІІ Інструкції з оформлення органами доходів та зборів матеріалів про адміністративні правопорушення №1046/29176 від 27.07.2016р. встановлена процедура складання протоколів про адміністративні правопорушення та детально розписаний покроковий алгоритм дій посадових осіб контролюючого органу, який дотриманий не був.

Крім того, зазначені в Акті (довідки) фактичної перевірки від 21 вересня 2022 року (складеного наступного дня після складання протоколу) порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, за які передбачена відповідальність ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, не узгоджуються з порушенням, викладеними в протоколі .

Суд також зазначає, що згідно правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020р. по справі №489/4827/16а, свідчення службової особи, викладені в акті перевірки, не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів також не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З огляду на викладене, суд вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, та акт перевірки, за відсутності інших доказів, зокрема доказів фіксації правопорушення не можуть допустимими доказами вини ОСОБА_1 , оскільки в них відображена лише позиція перевіряючого органу, а інші ж докази, які б підтвердили фактичні обставини, та свідчать про доведеність поза розумним сумнівом існування події та наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, до матеріалів справи не надано.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

В справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Тому з цих мотивів суд відхиляє доводи клопотання про закриття провадження за сплином строків, адже закриття провадження у справі за сплином строків не обставиною, яка свідчить про відсутність вини особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За положеннями статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що винна ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достовірними доказами.

Враховуючи вимоги частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_1 , трактуються на її користь.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, а тому провадження в справі щодо неї підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП за наведених в протоколі обставин.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

Підстав для стягнення судового збору не вбачається

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна