Справа № 642/2084/23
Провадження № 3/642/887/23
ПОСТАНОВА
09 травня 2023 року м. Харків
Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Петрова Н.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , п/в НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за адресою його фактичного проживання, SMS-повідомленням, яке відповідно довідки, яка міститься в матеріалах справи, доставлено, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв на адресу суду від нього не надходило, хоча йому було достовірно відомо про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться у Ленінському районному суді м.Харкова, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.
Частиною 1 статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, статтею 268 КУпАП передбачено, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, та враховуючи те, що законом передбачено обмежений строк розгляду справ про адміністративне правопорушення, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:
1)змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 455112 від 18.04.2023, який складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення;
2) повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції ОСОБА_1 для розгляду адміністративного правопорушення;
3) висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.04.2023 №851, яким підтверджується, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;
4)постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова №646/171/23 від 26.01.2023;
5) рапортом поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Медовкіна М. від 18.04.2023, яким підтверджується, що 15.04.2023 під час патрулювання у складі екіпажу «К-3051» за адресою:м.Харків, вул.Велика Панасівська,89 було зупинено автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення п.п.2.3(в) ПДР України. В процесі спілкування з водієм, було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Зі згоди водія огляд проводився в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД. Згідно висновку №851 КНП ХОР «ОНД» водій перебував в стані наркотичного сп`яніння на момент проходження огляду. На водія ОСОБА_1 складено протокол серії ААД №455112 за ч.2 ст.130 КУпАП та винесено постанову ДПО18№661864 за ч.4 ст.126 КУпАП.
6) відеозаписами з відеореєстраторів працівників поліції від 15.04.2023 року, на яких зафіксовано момент керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом Mitsubishi Lancer», державний номерний знак « НОМЕР_2 », а також момент його зупинки працівниками поліції. Відеозаписами підтверджується, що поліцейськими при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 повідомлено, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, після чого водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився.
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції вчинене повторно протягом року.
Вимогами ст. 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно зпостановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Громадянин ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортними засобами, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм чинного законодавства.
Оскільки за результатами проведеного огляду встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» №851 від 18.04.2023 року, це є порушенням вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно облікових даних ІПНП отримав посвідчення водія НОМЕР_1 видане 09.10.2003 року, що підтверджується довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Чумак Л.
З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак « НОМЕР_2 », не належить водієві ОСОБА_1 , а належить громадянину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення за ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не є власником транспортного засобу, яким керувала.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2023 року 2684 грн.), що складає 536,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.130 КУпАП,-
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталя ПЕТРОВА