Справа № 643/4378/23
Провадження № 3/643/2347/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Осадчий О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з Харківського РУП №2 ГУ НП у Харківській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 729514 від 18.05.2023 року, 22.04.2023 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно сестри своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У протоколі потерпілою зазначена ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Інших потерпілих чи свідків у протоколі ВАВ № 729514 від 18.05.2023 року - поліцією зазначено не було.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив вчинення інкримінованого правопорушення. Пояснив, що 22.04.2023 він провідав свою дружину ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з якою вони мешкають окремо. За вказаною адресою також тимчасово мешкає її сестра ОСОБА_2 . Підтвердив, що мав місце його конфлікт з ОСОБА_2 , однак саме вона його розпочала.

Судом було досліджено матеріали провадження та встановлено, що ОСОБА_2 22.04.2023 звернулась до поліції із заявою у якій просила притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , який проживає у її квартирі, не впускає її додому, погрожує, здійснює психологічний тиск.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що вона мешкає разом із своєю сестрою ОСОБА_3 , та її донькою за адресою: АДРЕСА_2 . У період воєнних дій до них прийшов жити чоловік сестри ОСОБА_1 , який не прописаний за вказаною адресою, має своє житло за іншою адресою.

Вирішуючи цю справу, суд враховує, що ч.1 ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед інших доказів і протоколом про адміністративне правопорушення.

Частина 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладає на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. даному випадку це посадові особи Національної поліції.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати зокрема вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Судом встановлено, що у протоколі серія ВАВ № 729514 від 18.05.2023 поліцейським межі обвинувачення визначив наступним чином: «22.04.2023 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно сестри своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру».

Однак, вказаний протокол не містить інформації про суть адміністративного правопорушення, а саме у чому виражались дії ОСОБА_1 , які кваліфіковані, як домашнє насильство психологічного характеру над потерпілою.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ч.1 ст. 173-2 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно зазначати, яка саме норма Закону порушена.

Однак у протоколі не зазначено і не конкретизовано суть правопорушення, а саме в чому полягало психологічне насильство, та відсутнє посилання на конкретну статтю конкретного Закону України, яку порушив ОСОБА_1 .

За такого, у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть порушення, а саме не зазначено, який чинний нормативно-правовий акт передбачав адміністративну відповідальність за інкриміноване діяння, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

За наведеного вище, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 729514 від 18.05.2023 року, у якому не викладена суть правопорушення та відсутнє посилання на нормативно-правовий акт, який передбачає заборони чи обмеження, що ставляться у провину ОСОБА_1 , що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не може бути прийнятий судом як допустимий доказ у справі, оскільки викликає обґрунтовані сумніви щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Ці сумніви, відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, стосовно якої складено протокол.

Окрім того, вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як зазначалось вище ч.1 ст.173-2 КУпАП є бланкетною, а тому поняття, які у ній застосовуються, визначено нормами Закону України від 7 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 та ч.3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Як встановлено в судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 , яка є сестрою дружини ОСОБА_1 , не входить до переліку осіб, які б підпадали під дію Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 належить до осіб, які пов`язані із ОСОБА_1 , спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання. Більше того, згідно протоколу ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , проживання та спільний побут з ОСОБА_2 заперечує.

Таким чином, не зазначення у протоколі суті правопорушення та конкретної норми Закону, яку порушив ОСОБА_1 , відсутність даних про те, до числа яких осіб, що визначені ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», належить ОСОБА_2 та чи є вона членом сім`ї ОСОБА_1 - є підставою для закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Осадчий