Справа №587/1052/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О.М.
Номер провадження 33/816/46/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 587/1052/22 за апеляційною скаргою захисника Д`ЯКОВОЇ О. А. на постанову суді Сумського районного суду Сумської області від 07.09.2022, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник Д`ЯКОВА О. А. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, оскільки долучений до протоколу відеозапис є недопустимим доказом з огляду на відсутність інформації про технічний пристрій, місце вчинення правопорушення не відповідає дійсності, права роз`яснені не були, копія протоколу не вручили, працівники поліції не відсторонили ОСОБА_2 від керування, а т/з вилучили з порушенням норм закону. Процедура огляду на стан сп`яніння була порушена, сертифікат та свідоцтво про повірку на засіб не була надано, від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 не відмовлявся. Звертає увагу на відсутність в акті огляду дати, часу та місця його проведення, відомостей щодо показників спеціального засобу, яким фіксувався стан сп`яніння, відсутність підпису ОСОБА_2 .

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 07.09.2022 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керувати т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 496,20 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 12.07.2022 близько 01:30 на блокпосту автодороги Т-1909 Сумського району Сумської області ОСОБА_2 керував т/з ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Будучи неодноразово повідомленими про час і місце апеляційного розгляду у встановлений законом спосіб, ОСОБА_2 та його захисник Д`якова О. А. в судове засідання 03.08.2023 не з`явились, будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду справи від них не надходило, тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення, що не суперечить вимогам КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 074287 від 12.07.2022, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_2 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

? письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 12.07.2022, згідно яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі (а. с. 3, 4);

? актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 (а. с. 2);

? відеозаписом з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини зупинки т/з під керуванням водія ОСОБА_2 , виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а. с. 9).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, зокрема відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Письмові пояснення цих свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності. При цьому необхідно зауважити, що стороною захисту не оскаржувався факт присутності двох свідків при відмові ОСОБА_2 проходити огляд на стан сп`яніння у встановлений законом спосіб.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а тому і поліцейським спочатку, і суддею суду першої інстанції у подальшому правильно установлені як факт керування т/з особою із ознаками сп`яніння, так і факт відмови цієї особи від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння.

Необхідно зауважити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові правильно присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Таким чином, ОСОБА_2 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Є неприйнятними доводи апеляційної скарги захисника щодо недопустимості як доказу відеозапису з технічних засобів працівників поліції, оскільки доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ст. 251 КУпАП).

Будь-яких заперечень того факту, що зафіксовані на відеозаписі події мали місце саме з ОСОБА_2 , за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, стороною захисту до суду не надходило, а відсутність в матеріалах справи інформації про технічний пристрій, за допомогою якого його було здійснено не спростовує вказаних вище висновків.

Не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_2 не проінформували перед проведенням огляду про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надали йому для ознайомлення сертифікат та свідоцтво про повірку, у зв`язку із чим останній і відмовився від проходження огляду на місці зупинки, оскільки ці обставини повністю спростовуються відеозаписом, з якого убачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на місці та в медичному закладі ОСОБА_2 відразу в категоричній формі відмовився, при цьому сертифікат та свідоцтво про повірку спеціального технічного пристрою не вимагав.

Твердження захисника про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_2 від керування т/з після складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу того, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_2 його права, як то передбачено законом, не вручено копію протоколу, то такі, на переконання суду апеляційної інстанції, спростовуються долученим до справи відеозаписом з бодікамери, відповідно якого такі права чітко були роз`яснені, а від отримання копії протоколу, надання пояснень щодо суті порушення ОСОБА_2 відмовився та пояснив, що керувати не буде, приїде його брат і забере т/з, що також спростовує твердження захисника про порушення працівниками поліції процедури вилучення його автомобіля.

Доводи апеляційної скарги про те, що місце вчинення правопорушення зазначене в протоколі не відповідає дійсності, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами у справі.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 07.09.2022 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Д`ЯКОВОЇ О. А. на цю постанову судді без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов