Справа № 517/260/23
Провадження № 3/517/175/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року смт. Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Тростенюк В.А., за участю секретаря Грабової І.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника, адвоката Твердохліб В.Ю., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 067163 від 01 квітня 2023 року встановлено, що 01 квітня 2023 року біля 20 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 , по вул. Центральній в смт. Майорське Роздільнянського району Одеської області, керувала автомобілем «TOYOTA AVENSIS», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду та продуття газоаналізатора «Alcotest 6810» у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння правопорушник відмовилася під запис на нагрудну камеру «Bodu Cam». Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

20.06.2023 року від адвоката Твердохліб В.Ю. до суду надійшли письмові пояснення згідно яких вказав, що поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 її прав закріплених в ст. 268 КУпАП та ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, зокрема права на правову допомогу, ні наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також вказав, що ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не отримувала, від підписання протоколів відмовилася. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що уповноваженою особою було направлено ОСОБА_1 копію протоколу поштою для ознайомлення.

Крім того, протокол взагалі було складено без участі ОСОБА_1 , підтвердженням цього є обставина, що його складено не за адресою ДТП (с. Майорське вул. Цетральна), ні за місцем доставлення в лікувальний заклад, а за адресою ВП №2 Роздільнянського РВП ГУНП України в Одеській області.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 була доставлена до вищезазначеного відділу та відсутні докази відмови ОСОБА_1 від подання пояснень та відмови від підпису протоколу.

Протокол не містить жодних даних про будь-який технічний засіб, яким здійснено фото- відео фіксацію правопорушення і, як наслідок, всі фото-відеозаписи які могли б бути долучені після вручення протоколу є не допустимими, оскільки одержані з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права та не можуть бути належним доказом по справі.

Вказує, що фактично поліцейські ухилилися від проведення безперервної зйомки та зняли той проміжок часу, який їм був вигідний.

Саме при складанні протоколу поліцейський зазначає докази його правомірності. При цьому у протоколі у графі «до протоколу додаються» не зазначено технічні характеристики засобів фіксації, за допомогою якого зроблено відеозапис, а в загальному вказано «відеодокази».

Таким чином, вказаний відеозапис не фіксує подію, що сталась 01.04.2023 року, так як відеозапис не містить факту відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а також як зазначено вище факту складання та вручення направлення на огляд на стан сп`яніння.

Також зазначив, що направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння здійснено до неіснуючого закладу, Комунальне некомерційне підприємство «Захарівська багатопрофільна лікарня» Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області згідно вищезазначеної довідки не уповноважене здійснювати такий огляд, то додане до матеріалів справи направлення не можна вважати належним направленням на огляд на стан сп`яніння.

Оскільки матеріали справи не містять належним чином оформлене письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 до належного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, тобто розцінюється як відсутність письмового направлення, що і повинно бути визначальною підставою для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

На доданому відеозаписі ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального пристрою, однак матеріали справи не містять відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Незважаючи на вимоги зазначених вище нормативних актів про те, що відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має бути обов`язково зафіксована у присутності двох свідків, поліцейським не було надано належних та допустимих доказів дотримання визначеної законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння та фіксації відмови від його огляду, а відтак протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати належним та допустимим доказом винуватості особи.

Через перелам ноги, доказом чого є довідка КНП «Захарівська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 знаходилась з стані больового шоку та просила спочатку надати їй медичну допомогу, а вже потім пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, однак він проведений не був.

Тому просить суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення № 517/260/23 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні вчиненого їй правопорушення не визнала та пояснила, що дійсно нею була вчинена ДТП, проте алкогольні напої не вживала, відповідно просила суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення № 517/260/23 відносно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Твердохліб В.Ю. в судовому засіданні в повному обсязі підтримав надані ним суду письмові пояснення та просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення № 517/260/23 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 01 квітня 2023 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 була доставлена до лікарні з травмою ноги. Пізніше до лікарні прибули працівники поліції. Які документи відносно ОСОБА_1 складали працівники поліції остання не бачила. Також повідомила, що у ОСОБА_1 був больовий шок та працівники лікарні зробили останній знеболюючі ліки, запаху алкоголю від ОСОБА_1 не чула. Працівники поліції права ОСОБА_1 не роз`яснювали та у відділення поліції не доставляли.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що 01 квітня 2023 року ОСОБА_5 привіз в приймальне відділення лікарні свою дружину ОСОБА_1 . Пізніше до лікарні прибули працівники поліції. Які документи відносно ОСОБА_1 складали працівники поліції остання не бачила. Працівники поліції права ОСОБА_1 не роз`яснювали. Запаху алкоголю від ОСОБА_1 не чула, вимова була чітка.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 01 квітня 2023 року надавав допомогу ОСОБА_1 , яка була доставлена до лікарні з множинними забоями, садинами та переломом ноги. Почервоніння обличчя у останньої не було, запаху алкоголю не чув, вимова була чітка. Будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 ним не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративна справа підлягає закриттю виходячи з наступного.

Згідно статті 9КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Статтею 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (наприклад, актами перевірок, різними довідками, характеристиками, протоколами про адміністративне затримання, особистий огляд чи огляд речей тощо). Орган (посадова особа) оцінює докази (тобто вирішує питання про їх достовірність) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.ст. 251-252 КпАП).

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, що свідчить і про немаловажність доводів особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Матеріалами справи, а також належними та допустимими доказами не підтверджено і порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні наступні документи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 067163 від 01 квітня 2023 року, з якого вбачаються дані про особу, дату, час, місце та обставини скоєного нею правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.04.2023 року та диском відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після вчинення ДТП була доставлена до лікарні. На вимогу працівників поліції пройти тест на газоаналізаторі Alcotest Drager або пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння, правопорушник відмовилася під запис на нагрудну камеру «Bodu Cam».

Отже, вина ОСОБА_1 крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 067163 від 01.04.2023 року жодними належними та допустимими доказами не підтверджується.

Крім того, протокол не містить жодних даних про будь-який технічний засіб, яким здійснено фото-відео фіксацію правопорушення і, як наслідок, всі фото-відеозаписи які могли б бути долучені після вручення протоколу є не допустимими, оскільки одержані з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права та не можуть бути належним доказом по справі.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок поліцейського щодо зазначення у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/855/17 вказав, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести доказ, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Однак в матеріалах справи відеозапис виключався, переривався тому такий запис не може бути належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно висновків Верховного Суду по справі № 428/2769/17 від 24.01.2019 та справі № 524/5536/17, від 15.11.2018 у разі відсутності у відповідній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис (тобто відео є, але в протоколі чи постанові про нього забули зазначити), доданий працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З письмової відповіді Комунального некомерційного підприємства «Захарівська багатопрофільна лікарня» Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 563 від 14 червня 2023 року витребуваної судом вбачається, що забір крові та іншого біологічного середовища на вміст алкоголю у громадянки ОСОБА_1 01.04.2023 року не проводився, оскільки хвора відмовилася від забору. Згідно наказу МОЗ від 28.03.2020 року № 593 «Про ліцензування медичної практики» КНП «Захарівська БПЛ» має право проводити медичну практику за спеціальність наркологія, але в даному закладі відсутній лікар, який мав би право на проведення огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Отже 01.04.2023 року не проводилось дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у ОСОБА_1 та не з її вини.

Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» «судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів».

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В судовому засіданні встановлено, що через перелам ноги, доказом чого є довідка КНП «Захарівська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 знаходилась з стані больового шоку та просила спочатку надати їй медичну допомогу, а вже потім пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, однак він проведений не був не з її вини.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», - визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Таким чином судом встановлено, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, спростовується доказами, дослідженими судом.

Пунктом 2.5. ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. «а» 2.9. ПДР, водієві забороняється , зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, який здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно з п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння має наслідком відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Таким чином, докази в справі про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відсутні, відеозапис фіксації правопорушення даного не містить, інших доказів немає.

За таких обставин, оскільки при розгляді даної справи не знайшли підтвердження обставини викладені у протоколі, вважаю про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 09 серпня 2023 року.

Суддя: