КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/1159/23

Суддя в суді першої інстанції: Ул`яновська О.В.

Провадження № 33/824/1412/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Гаврюшенко К.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 % від мінімальної заробітної плати, який становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (а.с. 35-38).

Не погодившись з вказаною постановою, 17 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог скарги зазначав, що постанову винесено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При розгляді справи судом не було з`ясовано усі фактичні обставини справи, зокрема, суд не взяв до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не містить необхідні у ньому відомості щодо способу і часу вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто суд першої інстанції фактично взяв на себе тягар доведення та обов`язку відображення у протоколі про адміністративне правопорушення дій водія щодо ухилення від огляду, хоча і такі дії не відобразив у своїй постанові. Своїми діями суд порушив принцип презумпції невинуватості, проявивши як під час судового засідання, так і в постанові упереджене ставлення щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Зазначав, що судом не здійснено перевірку відомостей, викладених у протоколі, на відповідність ознакам алкогольного сп`яніння, передбаченим п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735. Крім того, суд не дослідив відеозаписи на предмет відсутності підстав вважати, що він перебував у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, в той час як поліцейськими висунуте безпідставне твердження про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Вказував, що в оскаржуваній постанові не наведено конкретних дій щодо ухилення від огляду та не вказано час, коли він відмовився від огляду. Стверджував, що він не відмовлявся від проходження огляду, а, навпаки, наполягав на його проведенні в закладі охорони здоров`я, натомість працівники поліції позбавили його можливості пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Також суд не врахував доводи про застосовність п. 8 Порядку № 1103, який був чинним на момент складення протоколу, згідно з яким поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, натомість двічі у судовому рішенні згадав про необхідність присутності двох свідків під час встановлення факту відмови від огляду. Працівниками поліції не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, а також не надано можливості скористатися правовою допомогою.

Звертав увагу на те, що не погоджується з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та законністю вчинення щодо нього процесуальних дій, проте, суд зазначив у постанові, що він визнав вину за вчинення цього правопорушення. Вказував, що працівники поліції не зупиняли його шляхом штучного блокування, а він сам зупинився на вимогу, про складення протоколу йому не було відомо, йому не роз`яснили права не надали можливості надати пояснення.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити, надав пояснення відповідно до обставин, викладених в апеляційній скарзі, що підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання (а.с. 77).

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 64-65, 69-71).

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Оскаржувана постанова Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року не містить висновку суду про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а самі по собі посилання районного суду, в мотивувальній частині оскаржуваної апелянтом постанови районного суду, на факт складення відносно ОСОБА_1 протоколу серії ААД № 376811 не є висновком суду про винність особи у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, якщо особа не була визнана винною у його вчиненні судом першої інстанції, адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки оскаржуваною постановою Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року ОСОБА_1 не був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхилив доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП.

Врахувавши вищезазначене, суд апеляційної інстанції перевірив законність оскаржуваної постанови районного суду, якою визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 376810 від 28 грудня 2022 року; відеозапис з нагрудних камер працівників поліції № 472262 та 472259, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 376810 від 28 грудня 2022 року ОСОБА_1 о 22 год. 35 хв. керував транспортним засобом «Фольксваген Транспортер», р.н. НОМЕР_1 , по вул. Гната Юри, 13 у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру № 472262, № 472259, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу додані: направлення на огляд, відеозапис з нагрудних камер № 472262, № 472259 (а.с. 8, 11).

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами.

Так, з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції № 472262, № 472259 вбачається, що 28 грудня 2022 року о 22 год. 37 хв. працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 з причин порушення ПДР, мотивуючи таку зупинку тим, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, у зв`язку з чим на місці було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (а.с. 9).

О 22 год. 39 хв. 28 грудня 2022 року з цього ж відеозапису вбачається, що під час розмови з ОСОБА_1 працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які йому повідомив та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або проїхати до закладу охорони здоров`я, роз`яснивши порядок проходження огляду та його наслідки. На відео зафіксовано, що о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 погодився проїхати до закладу охорони здоров`я на огляд, тому поліцейський запросив ОСОБА_1 присісти в службовий автомобіль та проїхати до закладу охорони здоров`я. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 продовжував стояти та розмовляти біля автомобіля поліцейських, не погоджуючись з діями поліцейських та, фактично, відмовлявся сідати в автомобіль поліцейських. На численні питання поліцейського чи буде ОСОБА_1 проходити огляд чи відмовляється від огляду, ОСОБА_1 відповів «складайте протокол». Після цього працівники поліції з документами ОСОБА_1 пішли до свого службового автомобіля складати протокол та направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі зафіксовано, що о 23 год. 54 хв. поки працівники поліції складали протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 сів до свого автомобіля та покинув місце зупинки. Працівники поліції здійснили переслідування ОСОБА_1 , наказували йому зупинитися за допомогою увімкнених проблискових маячків синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу, та врешті на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений та на подальшому відео вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції перебував вже у кайданках. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 було зачитано протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснено права, проте, підписувати протокол він відмовився (а.с. 11).

Перевіривши відеозапис, на якому зафіксовано усі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 свідчать про ухилення та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки погодившись пройти огляд ОСОБА_1 затягував час та не погоджувався сісти в службовий автомобіль до поліцейських щоб проїхати до закладу охорони здоров`я на огляд, згодом відповів «складайте протокол» залишив місце зупинки його працівниками поліції, внаслідок чого працівники поліції переслідували ОСОБА_1 і повторно зупинили транспортний засіб під його керуванням, тобто ОСОБА_1 фактично вживав дій які свідчать про його ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність не лише за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

При цьому, відповідно до положень ст. 266 КУпАП, відеозапис є одними із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції визнав неспроможними і відхилив посилання апелянта на невідповідність дій працівників поліції вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 в розумінні п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - працівники поліції визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови районного суду та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому апеляційний суд їх відхилив.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Святошинського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець