Справа № 352/856/23
Провадження № 3/352/612/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення № 878 від 05 квітня 2023 року вказано, що актом фактичної перевірки №090241 від 07 квітня 2023 року, магазину-кафе в АДРЕСА_2 , було встановлено, що ОСОБА_1 як голова споживчого товариства «Анастасія-ІВ» вчинив порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: проведення розрахункових операцій через РРО без використання для підакцизних товарів режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, видача розрахункових документів не встановленого зразка, проведення розрахункової операції з використанням РРО на неповну суму покупки, чим було порушено п. 1, п. 2, п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг № 265/95-ВР від 06 липня 1995 року зі змінами та доповненнями.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення № 886 від 07 квітня 2023 року вказано, що актом фактичної перевірки №090239 від 07 квітня 2023 року, магазину- кафе в АДРЕСА_2 , було встановлено, що ОСОБА_1 як голова споживчого товариства «Анастасія-ІВ» вчинив порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: не видача розрахункового документа встановленого зразка; проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму програмування коду, товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, чим порушено п. 2, п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг № 265/95-ВР від 06 липня 1995 року зі змінами та доповненнями.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав і пояснив, що під час проведення перевірок перебував у відпустці, про що повідомив працівникам податкової служби, але відповідні протоколи на нього все ж таки були складені.

Захисник Клюба В.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП з посиланням на те, що ОСОБА_1 у період з 04 квітня по 17 квітня 2023 року перебував у відпіустці і виконання його обов`язків було покладено на іншу особу ОСОБА_2 , а тому він не може бути суб`єктом вказаних правопорушень.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, на обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, суду були надані такі докази:

-протокол № 886 від 07 квітня 2023 року;

-акт (довідка) фактичної перевірки № 090239 від 07 квітня 2023 року;

-акт відмови від підпису та отримання протоколу про адміністративне правопорушення № 449 від 07 квітня 20232 року;

-протокол № 878 від 05 квітня 2023 року;

-акт (довідка) фактичної перевірки № 090241 від 07 квітня 2023 року;

-акт відмови від підпису та отримання протоколу про адміністративне правопорушення № 446 від 05 квітня 2023 року.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст.155-1 КУпАП, з таких підстав.

З протоколів про адміністративні правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 як голові споживчого товариства «Анастасія-ІВ» ставиться у провину порушення 05 квітня 2023 року п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР, згідно якого суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно зУКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до ч. 1 ст. 155-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Об`єктом правопорушень, передбачених даною статтею, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг; - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Суб`єктами правопорушень, передбачених ч. 1 коментованої статті можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення відсутній склад правопорушення в цілому.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а також положень ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» дає можливість зробити висновок, що вимоги законодавства, яким визначається порядок проведення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, поширюються не на всіх без винятку осіб, а лише осіб, які на законній правовій підставі беруть участь у правовідносинах, пов`язаних із здійсненням розрахункових операцій у відповідній сфері господарської діяльності.

З урахуванням цього суд доходить до висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, має спеціального суб`єкта, а саме особу, яка на певній правовій підставі (трудові відносини тощо) проводить розрахункові операції або відповідно до своїх обов`язків має компетенцією щодо організації проведення розрахункових операцій. Отже, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, може бути лише особа, яка відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснює розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Зазначений висновок підтверджується і тим, що санкція ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачає два окремих суб`єкти, на яких може бути накладено стягнення за вчинення такого правопорушення особи, які здійснюють розрахункові операції, та посадові особи. Накладення стягнення за порушення порядку проведення розрахункових операцій на інших осіб не передбачається, внаслідок чого порушення порядку проведення розрахункових операцій з боку інших осіб не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Суд, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення, встановив, що вони складені відносно посадової особи ОСОБА_1 , який працює головою споживчого товариства «Анастасія ІВ». Факти порушення були зафіксовані в ході відповідних перевірок, проведених 05 квітня 2023 року.

Однак, із наданої адвокатом Клюбою П.Р. копії розпорядження № 2 від 04 квітня 2023 року, вбачається, що голова споживчого товариства «Анастасія ІВ» ОСОБА_1 у період з 04 квітня 2023 року по 17 квітня 2023 року перебував у щорічній відпустці. НА період відпустки виконання обов`язків голови покладено на продавця споживчого товариства ОСОБА_2 .

Отже, на час проведення перевірок 05 квітня 2023 року, ОСОБА_1 не був наділений функціональними обов`язками по здійсненню розрахункових операцій, оскільки перебував у відпустці, його повноваження були покладені на іншу особу, відповідно ОСОБА_1 не є суб`єктом даних правопорушень.

Єдиним доказом, в якому вказується про факт наявності у ОСОБА_1 функціональних обов`язків, щодо здійснення розрахункових операцій, станом на 05 квітня 2023 року, є протокол про адміністративне правопорушення. Але протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол не може бути єдиним, однозначним та беззаперечним доказам у справі про адміністративне правопорушення, особливо у випадку, коли його положення суперечать або спростовуються іншими матеріалами справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності може відбуватися лише за наслідком розгляду і вирішення судом справи про адміністративне правопорушення, в межах якої у встановленому законодавством порядку будуть досліджені всі належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності будуть достатніми для того, щоб встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Суд не має повноважень збирати докази як на підтвердження, так і спростування винуватості особи, обставин та фактів вчинення правопорушення чи в будь-який інший спосіб втручатися у доказу діяльність, крім як оцінки наданих доказів. У противному випадку це призведе до перебирання судом функції обвинувачення, що суперечить правовій природи суду та його процесуальному призначенню.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вище викладене, беручи до уваги усі наведені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що достатніми, належними та допустимими доказами не доведено наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.155-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Максим ОЛІЙНИК