печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4959/23-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №437865, 21.01.2023 о 18 год. 40 хв. в м. Київ на бул. Дружби Народів водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Sandeo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свою винуватість не визнав, надав пояснення, що є співробітником Служби безпеки України та в той момент виконував службовий обов`язок за вказівками свого безпосереднього керівника та мав рухатись маршрутом поза межами пункту постійної дислокації у зв`язку із загрозою життю співробітників. Оскільки був при виконанні службових обов`язків, не мав права відхилятися від маршруту. Також вказав, що в той день був після нічного чергування, відповідно був втомлений, у зв`язку із чим, ймовірно, в працівників поліції могли виникнути сумніви щодо його перебування в стані сп`яніння.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Бондаренко А.М. просив закрити провадження у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 на той момент через перебування на спеціальному завданні не мав можливості проїхати на огляд на стан наркотичного сп`яніння в супроводі патрульної поліції. До того ж вказав, що ОСОБА_1 при першій можливості самостійно пройшов тест у медичному закладі Медлюкс + на предмет знаходження в організмі 14 видів наркотиків, результати тесту показали негативний результат, відповідно у ОСОБА_1 не було жодної необхідності ухилятись від огляд, а ситуація, що склалась, обумовлена об`єктивними чинниками.

За клопотанням захисту під час розгляду протоколу допитано свідка ОСОБА_2 .

В ході допиту свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що він є керівником ОСОБА_1 , та зазначив, що співробітник Служби безпеки України є військовослужбовцем, повинен виконувати службові завдання бездоганно та згідно плану, за відхилення від якого отримує покарання за дисциплінарним статутом ЗСУ. Дані щодо службових завдань не підлягають розголошенню.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши в судовому засіданні відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів №№ 472661, 476295, наявні матеріали справи, надходжу наступних висновків.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові. Крайня необхідність через її правомірність та відсутність складу правопорушення виключає адміністративну відповідальність.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Однією із найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема, не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 на момент вчинення зазначеного у протоколі адміністративного правопорушення виконував спеціальне завдання та в силу службових обов`язків не мав можливості відхилитися від наміченого маршруту, у зв`язку з необхідністю запобігання загрозам життю співробітників, що також підтвердив допитаний у судовому засіданні безпосередній керівник ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , зважаючи також на те, що вчиненим ОСОБА_3 адміністративним правопорушенням шкоди охоронюваним суспільним відносинам завдано не було, надходжу до висновку, що за вказаних обставин відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_3 слід розцінювати як таку, що вчинена в стані крайньої необхідності.

Окрім того, суд враховує долучений адвокат Бондаренком А. М. результат імунохроматографічного дослідження (CITO TEST) № 469, з якого вбачається, що ОСОБА_3 пройшов тест на 14 видів наркотиків, результат якого показав, що жодних наркотичних засобів у нього не виявлено.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Пункт 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

За таких обставин суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП за обставин вчинення дії в стані крайньої необхідності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 17, 18, 124, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з вчиненням правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько