Справа № 206/1278/23
Провадження № 3/206/751/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Дерця В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1ст. 130 КУпАП,-

за участю особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 126370 від 10.03.2023 вбачається, що водій ОСОБА_1 , 10.03.2023 о 08 год. 20 хв. в м. Дніпро, вул. Кокчетавська, буд. 3, керував транспортним засобом ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, вираження тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі на що водій ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується відеозаписом 470480. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав в повному обсязі та суду показав. 10 березня 2023 року він рухався на автівці до лікарні яка знаходиться на ж/м Ігрень, куди віз власника авто. В цей час йому зателефонували, він зупинив автівку на узбіччі дороги, щоб поговорити по телефону. Біля його автівки зупинилася автівка працівників патрульної поліції. Останні підійшли до нього та попрохали його вийти з авто. Один із працівників поліції обшукував автомобіль та перевірив в нього документи та телефон. У пасажира перевірку документів співробітники поліції не здійснювали. Після чого, співробітники поліції почали казати, що в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився, оскільки у нього не було грошей, щоб повернутися з медичного закладу назад до місця знаходження автівки.

21.04.2023 до канцелярії суду ОСОБА_1 були надані письмові пояснення з приводу обставин та подій, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких останній просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне. 10 березня 2023 року, приблизно біля 08 години 20 хвилин, він перебував в автомобілі ВАЗ - 2101 д.н.з НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі автодороги (по напрямку) ж/м Ігрень Самарського району м. Дніпро - «місто Дніпро», де разом з свідком ОСОБА_2 телефонував по вирішенню домашніх проблем, так як ПДР України - заборонено використання телефону (телефонну розмову) в ході руху транспортного засобу. При цьому, позаду автомобіля ВАЗ - 2101 д.н.з НОМЕР_1 зупинився службовий автомобіль поліції, з якого вийшов невідомий йому поліцейський який відрекомендувався старшим лейтенантом поліції Іващенком, та пославшись на ст. 8 Закону України про правовий режим військового стану - почав вимагати надання документів на право керування ТЗ та вийти з автомашини (вказане підтверджує відео з боді-камери № 470429). Після того, як були перевірені документи та був проведений огляд автомобіля поліцейськими та будь-яких порушень ним ПДР України не було встановлено. Поліцейський ОСОБА_3 почав звинувачувати його у керуванні ТЗ у стані наркотичного сп`яніння, так як посвітивши в очі ліхтарем з телефону: на думку поліцейського його зіниці очей не реагували на світло та тремтіли пальці рук, що на думку поліцейського було ознаками наркотичного сп`яніння. Окрім того, на підтвердження законності складання Протоколу серії ДПР18 №126370 від 10.03.2023 року та наявності у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейський: ОСОБА_4 , надав до матеріалів справи три докази, а саме (як зазначено в протоколі): рапорт; направлення до мед закладу; відеозапис з камер: 470480, 470429, 471067, які не можуть бути доказом у справі з наступних причин. Проте вказані докази не можуть бути належними, він вказаним транспортним засобом не керував, а вказана обставина є обов`язковою умовою, для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На його заперечення, що він нічого забороненого не вживав і являюся «зварювальником», що по медичному діагностуванню це вливає на очі, не реагував та запропонував проїхати на медичний огляд до медичної установи, не роз`яснюючи права на захисника. Окрім того, на місці події було складено Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейськими не складалося, оскільки йому воно не видавалось, що підтверджується відеозаписом, а відтак не може бути належним доказом. Крім того, йому не було названо медичного закладу в якому він може пройти огляд та чи має цей медичний заклад повноваження на проведення медичних оглядів на стан сп`яніння, у розумінні вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП. Від проходження огляду він не відмовлявся, але враховуючи що поліцейський заявив, що на медичний огляд його доставить поліція, а назад він вимушений буду приїхати маршруткою, тоді як у нього не було на це коштів, він дійсно відмовився від його проведення, так як грубо були порушені його права, передбачені Конституцією України. В подальшому, іншим поліцейським Кушніром О.О. було складено та видано йому для підпису протокол серії: ДПР18 за № 1126370 від 10.03.2023. Крім того, як вбачається з матеріалів справи його не було відсторонено від керування транспортним засобом хоча йому і було видано тимчасовий дозвіл на право керування. При цьому, зазначення поліцейським, що нібито автомобіль було зупинено в м.Дніпро Самарський р-н по вул. Кокчетавська 3 - не відповідає дійсності, так як згідно з відеозаписами наданими до суду можна встановити, що автомобіль стояв не керований із увімкненим аварійним сигналом на узбіччі автодороги ж/м «Ігрень» - м. Дніпро, яка не відноситься до вулиці Кокчетавська Окрім того з даних електронних файлів можна встановити, що вони не у повному обсязі відтворюють обставини що мали місце 10.03.2023 та скомпоновані шляхом приєднання окремих частин відеофайлів. Тобто, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення взагалі немає жодного належного та допустимого доказу який би підтверджував одну із обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: - «керування транспортним засобом у стані сп`яніння», що виключає наявність в його діях, складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підставою для закриття справи на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , суду показав, що 10.03.2023 вони разом з ОСОБА_1 їхали до лікарні на його автівці. За кермом якої перебував останній. По дорозі вони зупинилися біля магазину де ОСОБА_1 знаходячись в автівці розмовляв по телефону. Потім до них під`їхала службова автівка співробітників поліції. Останні почали перевіряти в них документи та оглядати автівку, посилаючись на військовий стан. Після перевірки документів, один із співробітників повідомив ОСОБА_1 , що той перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Після чого, було складено протокол. Суд, вислухавши пояснення особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до п. 27Постанови Пленуму Верховного Суду України «Пропрактику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130КУпАПстан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Відповідно до п. 2.5ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Протокол про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 № 126370 від 10.03.2023, складений у відповідності до положень ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника. За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5.Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №126370 від 10.03.2023 (а.п.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5) та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Окрім того, дослідивши в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення на якому зафіксовано обставини з місця події та з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку (08:43:23), що також не заперечується останнім в наданих в судовому засіданні поясненнях, згідно з якими останній зазначив, що відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки в нього не було грошей повернутися звідти до місця зупинки його автівки. Проте обґрунтування причин відмови від проходження освідування ОСОБА_1 відеозапису не відповідає.

Окрім того, згідно з вказаним відеозаписом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також на запитання поліцейського, чи керував він транспортним засобом, ОСОБА_1 підтвердив, що він є водієм і саме він керував транспортним засобом (08:34:47, 08:34:53).

Оскільки, ОСОБА_1 на вказаному відеозапису зазначає, що відмовляється від проходження огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, оскільки він на протязі місця вживав наркотичні засоби, а відтак в нього можуть бути виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (08:36:16).

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Щодо доводів ОСОБА_1 про ту обставину, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення співробітниками поліції ознаки на стан наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло він не мав та жодних об`єктивних доказів наявності зазначених ознак сп`яніння у нього матеріали справи не містять, суд відноситься критично та приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 2,3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КупАП відносно ОСОБА_1 , співробітниками поліції було зазначено, що у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, вказана обставина підтвердження в дослідженому в судовому засідання відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (08:35:05).

Доводи ОСОБА_1 щодо тієї обставини, що співробітниками поліції на місці події не було складено Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейськими, оскільки воно йому не видавалось, що підтверджується відеозаписом, а відтак не може бути належним доказом, суд не приймає до уваги та відноситься критично, оскільки.

Вищенаведене направлення, наявне в матеріалах справи, яке було складено поліцейським взводу 2 роти 3 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Куліш О.О. відносно ОСОБА_1 , саме 10.03.2023, щодо направлення останнього до медичного закладу (а.с.5). Інших доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що його не було відсторонено від права керування в порушення вимог ст. 266 КУпАП, після складання відносно нього протоколу, суд відноситься критично та не приймає до уваги, оскільки як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису співробітником поліції, ОСОБА_1 було роз`яснено, що його відсторонено від керування в порядку ст. 266 КУпАП та правові наслідки у разі порушення умов відсторонення, на що ОСОБА_1 зазначив, що йому зрозуміло вимоги ст. 266 КУпАП (09:14:11).

Інші доводи ОСОБА_1 , суд не приймає їх до уваги та вважає їх такими, що не спростовують вину останнього, а направлені лише на спосіб ухилення від відповідальності шляхом виявлення незначних недоліків та похибок допущених під час складання протоколу.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу чи події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суд не вбачає.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2ст. 33КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130КУпАП передбачає безальтернативне покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.33-35,130,221,245,276-280,283-287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко