Справа № 944/1354/23
Провадження №3/944/1233/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: , АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №473642 від 02.03.2023, ОСОБА_1 02.03.2023 року о 00 год 10 хв, в смт Шкло, по вул.Львіська,10 Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Suzuki Grand Vitara» номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, продувши алкотестер «Drager».

За таких обставин працівники Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області кваліфікували дія водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на їх думку він порушив п.2.9 «Правил дорожнього руху» України.

Особа яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові пояснення, зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечує. Вказав, що 02 березня 2023 року керував автомобілем, який належить військовій частині, та є автомобілем на якого нанесений зелений колір - хакі (військове маркування) близько 00 год був зупинений працівниками поліції з незрозумілих причин. На вимогу працівника поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою приладу драгер, результат 1.74 проміле, з таким результатом не погодився та захотів пройти медичне освідчення в медичному закладі, проте йому було категорично відмовлено та зазначено, що працівникам поліції достатньо того, що він продув тест на місці. Зазначає, що кількість продувок у прилад драгер здійснював більше 10 разів, що відображено та не відображено на відеозаписі за дуже короткий час, вважає що з кожною новою спробою концентрація парів у видихуваному повітрі в десять разів більша, чим при одноразовій продувці. В цей день спиртного не вживав та в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Зазначає, що згідно з відеозапису, який доданий до протоколу, працівники поліції надають для продуття прилад Драгер з вже встановленим в ньому мундштуком, як передбачено Інструкцією до приладу, що вказує на те, що при продутті в прилад Драгер вже було встановлено використаний мундштук, який вже раніше міг використовувалось для продуття, і відповідно такі дії працівників поліції спрямовані на те, щоб викривити результат і відповідно скласти відносно особи протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім цього, покази приладу Драгер, які відобразилися на чеку, на момент проведення огляду становив 1.74 проміле, проте прилад одночасно зафіксував на момент огляду зовнішню температуру повітря з показником +20 градусів за Цельсієм, що є аномальною температурою для перших днів першого місяці весни у нічний час. Згідно відкритих даних сайту https://ua.sinoptik.ua за 2023-03-02 температура повітря вечір 00.00 - 02.00 год: «+3 -2 °C». Такі розбіжності в показаннях приладу дійсної температури, вказують на обґрунтовані сумніви в справності приладу, за допомогою якого здійснювався огляд на стан сп`яніння. Окрім цього, відсутні будь-які дані, які б свідчили про необхідність зупинки керованого мною транспортного засобу відповідно до вимог ст.35 ЗУ «Про поліцію», вже коли працівник поліції підійшов до припарковано (зупиненого) транспортного засобу він відстібнув ремінь безпеки, про що повідомляв поліцейського. Просить закрити справу у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001 №1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаного правила утворює склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст.4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст.7 КУпАП).

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735( далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що проведення огляду ОСОБА_1 на встановлення у нього алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Drager» Alcotest 6810, відбулось о 00 годині 16 хвилин при температурі +20,0 градусів Цельсія, згідно чеку «Drager» Alcotest 6810, що доданий патрульними поліції до матеріалів справи як доказ, що не може відповідати дійсності та свідчить про несправність приладу за допомогою якого проводився такий огляд. Оскільки, згідно відкритих даних сайту https://ua.sinoptik.ua за 2023-03-02 температура повітря вечір 00.00 - 02.00 год: «+3 -2 °C».

ОСОБА_1 стверджує, що не погоджувався з результатами огляду, проведеного поліцейським, та хотів поїхати в медичний заклад, а відеозапис, наданий працівниками поліції жодної інформації не містить, оскільки триває лише одну хвилину.

Однак всупереч вимогам ч.3 ст.266 КУпАП та п.7 Інструкції ОСОБА_1 , який не погоджувався з результатами огляду, працівниками поліції не було скеровано для огляду в найближчий заклад охорони, а складено протокол про адмінправопорушення щодо керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Відеозапис події від 02.03.2023 не містить інформації, чи працівники поліції згідно вимог ст.266 КУпАП та п.6 Інструкції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, відповідно не зафіксовано і відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

На підставі вищенаведеного, приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним належним доказом по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви у суду.

Належних та допустимих доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено.

З огляду на наведене, а також положення статті 62 Конституції України, суд приходить до висновку, що не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.130, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Матвіїв