Справа №369/9795/23 Головуючий в суді І інстанції - Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/4763/2023 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Держан В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Держан В.В. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, 17.06.2023 року близько 20 год. 20 хв., в Київській області, в с. Гатне, по вулиці Кібернетична, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 405 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, тремтіння пальців рук) на вимогу пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» та їхати в медичний заклад для встановлення ступеня сп`яніння відмовився.

Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Держан В.В. подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій вони просять скасувати постанову та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянти зазначають, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення належним чином, розгляд здійснювався за його відсутності.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення є одна судова повістка про виклик ОСОБА_1 до суду на 21 серпня 2023 року, однак відсутні докази про її направлення за місцем проживання. Крім того, невірно зазначена в повістці про виклик до суду адреса проживання ОСОБА_1 . Про існування постанови суду ОСОБА_1 дізнався від працівників поліції 19.09.2023.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказують, що включення портативного відеореєстратора поліцейського відбулося о 20 год. 28 хв. 17.06.2023, а часом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вказано 20 год. 22 хв. 17.06.2023. Зазначають, що на відеозаписі не відображено факт руху автомобіля, факт зупинки на вимогу працівників поліції, факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

З відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак стану алкогольного сп`яніння, як нечітке мовлення, тремтіння пальців рук.

Також апелянти просять звернути увагу, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися права, не вручено другий примірник протоколу про адміністративну відповідальність, працівники поліції позбавили ОСОБА_1 можливості надавати пояснення, заявляти клопотання та докази своєї невинуватості, невірно зазначена адреса проживання ОСОБА_1 , у фабулі протоколу не зазначено назви та державного номерного знаку транспортного засобу, відсутні відомості про по-батькові особи, яка притягається до адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Держан В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 21 серпня 2023 року, а апеляційна скарга направлена засобами поштового зв`язку адвокатом Держан В.В. 21 вересня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захиснику слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки ОСОБА_1 чи його захисник в судовому засіданні присутніми не були, відомостей про отримання ними копії постанови матеріали справи не містять, а тому наявні об`єктивні причини для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Як убачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 17.06.2023 року близько 20 год. 20 хв., в Київській області, в с. Гатне, по вулиці Кібернетична, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 405 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, тремтіння пальців рук) на вимогу пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» та їхати в медичний заклад для встановлення ступеня сп`яніння відмовився. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 198595 від 17.06.2023 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний ОСОБА_1 . Підстав вважати вказаний протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, судом апеляційної інстанції не встановлено;

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що 17.06.2023 року працівники поліції та ОСОБА_1 перебувають біля автомобіль марки «PEUGEOT 405» д.н.з. НОМЕР_1 . Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він має ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та що напередодні він вживав алкогольні напої. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, проте він відмовився. Будь-яких обставин, які б свідчили про неправомірні дії працівників поліції чи порушення порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксовано. Крім того, на вказаному відеозаписі зафіксовано всі процесуальні дії, які має вчинити працівник поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортних засобом є необґрунтованими, та такими, що спростовуються вищенаведеними доказами, а саме відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 сам визнав факт керування транспортним засобом.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом та надав пояснення про те, що не згоден з його змістом.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказана марка та державний номерний знак транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено по батькові особи, щодо якої складено вказаний протокол, не є істотним порушенням, з огляду на те, що особа водія транспортного засобу була встановлена на підставі паспорту громадянина України для виїзду за кордон, в якому по батькові не зазначається. В свою чергу будь-яких інших документів для встановлення особи у ОСОБА_1 при собі не було.

Таким чином, будь-яких істотних порушень норм процесуального права, які б вплинули на правильність прийнятого рішення і могли бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 та його захиснику Держан В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Держан В.В. - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк