Справа № 676/3641/23
Номер провадження 3/676/1126/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шпака А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №303979 від 19 листопада 2022 року, складеного поліцейським СРПП ВП №1 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Зелінським А.О., який надійшов до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області для розгляду 16 травня 2023 року, тобто через шість місяців, 19 листопада 2022 року о 18 год. 05 хв. в м.Кам`янець-Подільський по вул.Героїв Небесної Сотні,9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме із запахом із порожнини рота та порушення координації рухів. Водій від проходження алкотест драгер на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 винність у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 19 листопада 2022 року о 18 год. 05 хв. в м.Кам`янець-Подільський по вул.Героїв Небесної Сотні,9 керував автомобілем «KIA SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими по тій причині, що він рухався автомобілем без ввімкнутого світка фар. Під час оформлення матеріалів за порушення ним цих норм ДПР у нього із поліцейськими виник словесний конфлікт, а тому він відмовився підписувати будь-які документи. При цьому поліцейські йому взагалі не пропонували проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, дізнався лише в суді. Також ОСОБА_1 ствердив, що взагалі не вживав того дня алкогольних напоїв, а отже категорично заперечив ту обставину, що у нього були будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, в тому числі і ті, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху (надалі за текстом - ПДР) особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст., ст. 8, 9 цього Кодексу).

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тому, через суворість санкції цієї статті її слід відносити до фактично кримінальних правопорушень з усіма гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане підтверджується рішеннями ЄСПЛ «Гурепка проти України» та «Лучанінова проти України», які в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими до застосуванню судами України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Принцип «презумпції невинуватості» закріплений і в ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом п.3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 передбачено, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, а тому виходячи з презумпції невинуватості, його вина має бути доведена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, одержаних (зібраних, складених) в порядку та спосіб, що установлений законами України, які в своєму системному взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. В даній конкретній справі обов`язок щодо збирання доказів був на поліцейському СРПП ВП №1 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Зелінському А.О., оскільки він порушив провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №303979 від 19 листопада 2022 року, складеного поліцейським СРПП ВП №1 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Зелінським А.О., який надійшов до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області для розгляду 16 травня 2023 року, тобто через шість місяців, 19 листопада 2022 року о 18 год. 05 хв. в м.Кам`янець-Подільський по вул.Героїв Небесної Сотні,9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме із запахом із порожнини рота та порушення координації рухів. Водій від проходження алкотест драгер на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Єдиним законом, який регулює порядок проходження огляду є КУпАП, статтею 266 якого врегульовано питання «Відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Згідно ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Аналогічна норма містяться в пунктах 1, 2, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року№1452/735 від 09.11.2015 року, в п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, а також в пунктах 2, 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Частини 2 та 3 статті 266 КУпАП визначають, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Звідси слідує, що поліцейський ОСОБА_2 , який розпочав процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, повинен був запропонувати ОСОБА_1 пройти такий огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі його незгоди з результатом огляду чи його відмови проходити такий огляд на місці зупинки, поліцейський зобов`язаний був запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, яким є Комунальне некомерційне підприємство «Кам`янець-Подільська міська лікарня» Кам`янець-Подільської міської ради.

З наданих в судовому засіданні пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вбачається, що поліцейські взагалі не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ні на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, ні в найближчому закладі охорони здоров`я. Також ствердив, що взагалі не вживав того дня алкогольних напоїв, а отже категорично заперечив ту обставину, що у нього були будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, в тому числі і ті, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, будь-яких, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що в ОСОБА_1 були будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, які давали би поліцейським підстави для проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також те, що поліцейські взагалі пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в найближчому закладі охорони здоров`я і він від проходження такого огляду відмовився, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до вимог приписів частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, матеріали відеозапису процедури проведення поліцейським ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені. Зазначена обставина однозначно свідчить про те, що під час проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими не застосовувалися технічні засоби відеозапису. Також встановлено, що вказаний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не проводився поліцейськими у присутності двох свідків.

Таким чином, суддею встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням ст.266 КУпАП та інших нормативно-правових актів, якими врегульовано такий порядок, а отже відповідно до приписів частини п`ятої статті 266 КУпАП вважається недійсним.

Звідси як протокол про адміністративне правопорушення про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, слід визнати недопустимими доказами. Крім того, ще однією безумовною підставою для визнання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів недопустимим доказом є та обставина, що він взагалі не підписаний особою, яка його складала поліцейським СРПП ВП №1 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Зелінським А.О.

А будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні, судом такі докази не встановлені. До того ж, в рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, застосовуючи закріплений вст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суддя дійшов переконання, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Черепахін В.О