Справа №751/6121/23
Провадження №3/751/2333/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г., при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів офіційно не працевлаштованого, місце проживання:

АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП -

за участі сторін:

особа, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2023 року о 10 год. 57 хв. в м. Чернігові по вул. Елеваторна, 42 водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом «Nissan Juke» /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Від продуття приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не визнав, та пояснив, що він усвідомлено відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, оскільки не здійснював керування автомобілем, тобто не виконував функції водія. Наявність виявлених в нього ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції в момент оформлення адміністративного протоколу не оспорював. Дії поліцейських вважав упередженими, оскільки останні відмовили в наданні часу для отримання правової допомоги під час складання протоколу.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

В силу положень ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколом від 16.07.2023 року про адміністративне правопорушення серії ААД № 267165 та відеозаписом до нього; актом огляду та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.07.2023 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду; рапортом інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП від 16.07.2023 року; постановою № 751/2943/22 Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З дослідженого відеозапису з відео-реєстратору поліцейського, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що ОСОБА_1 , який попередньо виконував функції водія, усвідомлено відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я.

Наданим відеозаписом переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини викладені в протоколі, в т.ч. і виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння.

До пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні про те, що він не керував транспортним засобом, суд ставиться критично та розцінює їх як спосіб уникнення відповідальності.

Так, з відеозапису чітко вбачається, що після зупинки автомобіля з місця водія вийшов саме ОСОБА_1 . На вимогу поліцейських надати документи відреагував досить емоційно та почав сперечатись щодо правомірності їх вимог, обґрунтовуючи тим, що вони його не зупиняли і він є пішоходом, тримаючи при цьому в руках ключі від запалення автомобіля. Після того, як було з`ясовано, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом, він почав заперечувати взагалі факт керування транспортним засобом. Водій повністю усвідомлював вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак шляхом експресивної поведінки намагався спотворити адміністративну процедуру та ухилитись від відповідальності. Крім того, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні під відео фіксацію ОСОБА_1 не зазначав про будь-яку іншу особу, яка здійснювала керування автомобілем.

Аргументи ОСОБА_1 про перешкоджання працівниками поліції реалізувати його право на правову допомогу при складанні адміністративного протоколу є безпідставними, оскільки обов`язкової участі захисника ані при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, ані під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, нормами КУпАП не передбачено.

Суд звертає увагу на те, що складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та згідно положень ст.ст.221,254,255,256,279 КУпАП не є розглядом справи.

Правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 працівником поліції за ч.2 ст.130 КУпАП за ознакою «повторності» підтверджується постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.11.2022 р., яка набрала законної сили 15.11.2022 р.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів того, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (зокрема на право надати пояснення), порушували свої службові обов`язки та порушували положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, в судовому засіданні ОСОБА_1 не надав.

Поряд з цим, належить взяти до уваги те, що відповідно до ст.267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Однак, як було встановлено дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися в порядку ст.267 КУпАП.

Отже, твердження ОСОБА_1 щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу. За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерою поліцейських відомостей, у суду відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 , будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

При цьому санкція ч.2 ст.130 КУпАП у частині застосування такого виду адміністративного стягнення, як оплатне вилучення транспортного засобу, є альтернативною, тому суд, з урахуванням особи правопорушника, який офіційно не працевлаштований, вважає за можливе не застосовувати оплатне вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.2 ст.130, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 к. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов