Справа № 629/3295/23
Номер провадження 3/629/1012/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності:

-06.03.2023 постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ст.126 ч.5 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з оплатним вилученням транспортного засобу,

якому відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1,126 ч.5 КУпАП,-

встановив:

13.06.2023 о 22-30 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Кооперативна, м.Лозова, у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Drager», з результатом 1,52%, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України.

Крім того, 13.06.2023 о 22-30 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Кооперативна, м.Лозова, без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування транспортним засобом двічі протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи. Проте, відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1,245 КУпАП та своєчасному розгляду справи, в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Частиною першою статті 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Частиною другою статті 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З метою дотримання вимог ч.2 ст.36 КУпАП, суд вважає за необхідне об`єднати справи №629/3294/23 та №629/3295/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1,126 ч.5 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі єдиний унікальний номер №629/3295/23.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п.2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ст.126 ч.5 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Вказані обставини підтверджуються наступними доказами: тестом №376 газоаналізатора «Drager ARCE-0174», з свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки, із результатом 1,52‰, з яким погодився ОСОБА_1 під відеозапис, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зі згодою із результатом, відеозаписом з місця події, згідно якого ОСОБА_1 продув газоаналізатор «Драгер» з результатом якого погодився, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з відмовою про проходження, довідкою про притягнення ОСОБА_1 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської областідо адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП та накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, з оплатним вилученням транспортного засобу ВАЗ 21093, копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.06.2023, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 14.06.2023 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним в стані алкогольного сп`яніння алкогольного сп`яніння, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тому співробітники патрульної поліції мали всі підстави скласти протоколи про адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.130 ч.1 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції та за ст.126 ч.5 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Посвідчення водія при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, не вилучалося.

Відповідно до ч.2,3 ст.30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майнове положення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без вилучення транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Керуючись ст.24,126 ч.5,284,130 ч.2 КУпАП, -

постановив:

Об`єднати справи №629/3294/23 та №629/3295/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1,126 ч.5 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі єдиний унікальний номер №629/3295/23.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, 126 ч.5 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років, без вилучення транспортного засобу (одержувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), р/рUA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

На підставі ч.2 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 7 (сім) років призначеного за цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначене постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 відносно ОСОБА_1 за ст.126 ч.5 КУпАП.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з дня набрання постановою законної сили.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (одержувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рUA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Харківській апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО