Справа № 206/2292/23
Провадження № 3/206/1199/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

30.05.2023року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Малихіна В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від УПП №4, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.05.2023 року близько 17 год. 30 хв. перебуваючи в за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражавсь нецензурною лайкою в присутності дитини, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. Крім того в матеріалах справи міститься довідка, щодо відправки СМС-сповіщення ОСОБА_1 , про місце, дату та час розляду справи з відміткою "Абонент тимчасово недоступний". Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ №925803 від 16.05.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 12.05.2023 року близько 17 год. 30 хв. перебуваючи в за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражавсь нецензурною лайкою в присутності дитини, інформаційною карткою ЖЄО №5103, заявою та поясненнями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копією протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №055806 складеного на ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, копією протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №055807 складеного на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, рапортом та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість порушника ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ №925803 від 16.05.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 12.05.2023 року близько 17 год. 30 хв. перебуваючи в за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражавсь нецензурною лайкою в присутності дитини, інформаційною карткою ЖЄО №5103, заявою та поясненнями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копією протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №055806 складеного на ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, копією протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №055807 складеного на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, рапортом та іншими матеріалами справи в їх. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 173-2, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Малихіна