Справа № 161/2955/23 Провадження №33/802/289/23 Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 лютого 2023 року о 15.00 годин в місті Луцьк на вулиці Лисенка, Волинської області, керував транспортним засобом «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей, що не реагують на світло, та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у зв`язку неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, що потягло за собою неповне з`ясування усіх обставин справи, на підставі чого просить оскаржуване рішення скасувати як незаконне та необгрунтоване.

Не заперечуючи факт керування транспортним засобом, ОСОБА_1 зазначає про безпідставність його зупини працівниками поліції, адже порушень правил ПДР не допускав. Вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено йому, які саме адміністративні матеріали щодо нього будуть складатися, підписував пустий протокол та пояснення, в яких було зазначено лише його прізвище.

Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів, котрі безумовно доводять перебування його у наркотичному сп`янінні, а також відеозаписом з боді камери працівника поліції не зафіксовано його відмову від проходження будь-яких тестів.

Звертає увагу суду, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції неправильно вказана адреса його проживання, у зв`язку з чим будь-яких повідомлень щодо дати та часу, місця судового розгляду адміністративних матеріалів щодо нього він не отримував. Крім того, працівниками поліції також не повідомлялось йому в якому суді відбудеться розгляд адміністративної справи. З урахуванням вказаного вище та того, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 12.04.2023, просить поновити строк на апеляційне скарження судового рішення.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який просив вимоги апеляційної скарги задовольнити з викладених у ній підстав, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Насамперед, враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, про постанову від 30 березня 2023 року дізнався лише 12.04.2023, про що свідчить його заява про ознайомлення з матеріалами справи, при цьому апеляційну скаргу подав 18.04.2023, тому строк апеляційного оскарження постанови необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 061344 від 17.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 17 лютого 2023 року о 15:00 год. керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд щодо визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. У протоколі в графі пояснення він зазначив: «Згідний». Підписав протокол і отримав його копію;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння;

- письмовими поясненням ОСОБА_1 від 17.02.2023, відповідно до яких останній підтвердив факт відмови його від проходження відповідного огляду;

- рапортом працівника поліції від 17.02.2023, в якому, окрім іншого, фактично викладені ті ж обставини, що й в протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 .

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться й відеозаписами із боді-камери працівника поліції, з яких вбачається факт керування останнім транспортним засобом і його подальша зупинка працівниками поліції. В ході спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , у останнього були виявленні ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейським водію було висунуто вимогу про проходження огляду на наркотичне сп`яніння, проте ОСОБА_1 відмовився. В подальшому інспектор поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки його відмови, а саме складання адміністративних матеріалів щодо нього. Крім того, відеозаписами наявними у матеріалах справи також стверджується факт ознайомлення працівником поліції ОСОБА_1 зі змістом складеного протоколу, в якому зазначено всі необхідні дані про особу порушника, суть адміністративного правопорушення, яким судом буде проводитися розгляд адміністративної справи. Отже, відеозапис фактично підтверджує ті обставини, які й викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які апеляційний суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи вказане вище, твердження апелянта ОСОБА_1 , котрі викладенні в апеляційній сказі щодо необізнаності, які саме адміністративні матеріали щодо нього складаються, в якому суді відбудеться розгляд адміністративної справи спростовується доказами наявними у матеріалах справи, яким місцевий суд надав належну, повну та об`єктивну оцінку.

Крім того доводи апелянта щодо неправильного зазначення працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення адреси його проживання апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки як вбачається з відеозапису з бодікамери, працівник поліції, ознайомлюючи ОСОБА_1 зі змістом протоколу, вголос озвучив дані про його особу, зокрема, і місце проживання, проте будь-яких зауважень чи заперечень щодо внесення неточних відомостей щодо нього останній не висловив, а навпаки власноруч написав в графі пояснення: «Згідний» та поставив свій підпис.

Незгода апелянта з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення поза розумним сумнівом.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Також будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку, не встановлено.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук