Справа № 761/3076/23
№ апеляційного провадження: 33/824/2248/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що він керував транспортним засобом. Відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції не зафіксовано факт зупинки поліцейськими його транспортного засобу, а також відмови від проходження огляду на стан сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я. Зазначає, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказано дату 08.01.2022 року, хоча подія відбулась 08.01.2023 року. Відтак, направлення не може бути взяте до уваги як належний доказ наявності в його діях складу адміністративного правопорушення. Звертає увагу на розбіжності часу, який зазначений поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення, та на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №207880, в якому зазначено, що 08 січня 2023 року 22 год. 23 хв. в м. Київ, по бул. Тараса Шевченка, 12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi А3», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість ходи. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

До протоколу було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, та CD диск із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 3, 4).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Виходячи з вказаних норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явленавимога щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку, проте, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а також роз`яснено його права та обов`язки, однак, на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 згоди не надав. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав. Жодних заперечень на те, що він не керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, ОСОБА_1 не висловлював. Свою відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння обґрунтовував тим, що поспішає додому та настанням комендантської години (а.с. 4).

Відтак, ОСОБА_1 не спростовував факт відмови ним від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вказані посилання не відповідають матеріалам справи, в тому числі й відеозапису з нагрудної камери працівника поліції. Так, на 03 хв. 07 сек. вказаного відеозапису, ОСОБА_1 зазначав, що виїхав на дозволяючий сигнал світлофора, чим фактично підтвердив факт керування транспортним засобу та факт зупинки його працівниками поліції, окрім цього, ОСОБА_1 на відеозаписі не повідомляв, що не керував транспортним засобом, а лише зазначав, що не бажає їхати до медичного закладу для проходження огляду, оскільки йому треба до бабусі, він захворів, потім не зможе дістатись додому через настання комендантської години, а також неодноразово просив його відпустити. ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без жодних зауважень, лише зазначивши в ньому, що поспішає до бабусі та зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом 24 годин, авто залишає на місці його зупинки поліцією.

Доводи апеляційної скарги про те, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказано невірну дату «08.01.2022», а тому таке направлення не може бути взяте до уваги, є безпідставними, оскільки наявність очевидної описки в даті направлення не свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення та не впливає на можливість встановлення усіх обставин справи.

Також доводи ОСОБА_1 щодо розбіжності часу, який зазначений поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення, та на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції. На відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано факт пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, та факт відмови останнього від проходження такого огляду. Розбіжності часу, який зазначений поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення, та на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліціїне свідчать про те, що наданий відеозапис або протокол про адміністративне правопорушення є неналежними доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська