Єдиний унікальний номер 317/4400/23
Провадження № 3/317/1886/2023

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Сакоян Д.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 12.07.2021 органом № 2310, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 589933 від 26.07.2023, за змістом якого 26.07.2023 о 16 год. 00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався у її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Згідно приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме, наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.

Тобто домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.07.2023 та письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.07.2023. За змістом письмових пояснень ОСОБА_2 , 26.07.2023, приблизно о 16 годині, за адресою: АДРЕСА_2 , її співмешканець ОСОБА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вчинив у будинку погром.

Дослідивши вищевказане, суддя констатує, що у даному випадку підтвердженим можна вважати лише факт того, що 26.07.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мав місце певний конфлікт, суть якого ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні у доданих до протоколу документах у достатній мірі не розкрита. У цьому контексті суддя враховує, що не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні закону.

Як видно з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ні викладена у протоколі суть учиненого адміністративного правопорушення, ні досліджені у судовому засіданні письмові пояснення потерпілої особи не містять посилань на те, що внаслідок дій ОСОБА_1 завдана чи могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Наявність такої шкоди є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Достатніх доказів, які б вказували на завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , матеріали справи не містять. Доказів вчинення у будинку потерпілої погрому у матеріалах справи немає взагалі.

Враховуючи, що згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суддя приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 173-2, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.І. Сакоян