ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2969/23 Головуючий в 1 інст. Громова І.Б.
Провадження № 33/807/668/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , його захисника адвоката Келембета С.В., представника потерпілого адвоката Сухорукової Н.М., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 27.07.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого чст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 30.05.2023 о 14 год. 05 хв. у Запорізькому районі автошлях Т0806 Запоріжжя-Біленьке 8 км водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HONDA M-NV, д.н.з. НОМЕР_1 (належність ОСОБА_1 ), перед початком руху та зміною напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda SuperB, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки, постраждалих немає. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що суд лише формально перелічив докази по справі, однак не надав їм належної оцінки.

Відповідно до схеми ДТП, на яку посилається суд як доказ, зазначено, що розташування транспортних засобів, відстань між ними та довжину гальмівного шляху автомобіля Skoda Super B, що безумовно свідчить про значне перевищення швидкості руху цього автомобіля. Для отримання підтвердження з технічної точки зору, апелянт вказує, що суд повинен був призначити судову експертизу.

Письмові пояснення свідків лише підтверджують факт руху автомобіля Skoda Super B по головній дорозі та поворот HONDA M-NV.

Судовим рішення не встановлено, чи міг водій HONDA M-NV своєчасно виявити цей автомобіль та уникнути ДТП.

Просить апеляційний суд призначити судову експертизу в справі.

Також просить постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Келембета С.В., представника потерпілого Сухорукову Н.М.; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію сторони захисту і апеляційні доводи про те, що дії ОСОБА_1 не перебувають в причинному зв`язку з ДТП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №179645 (а.с.1), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 30.05.2023 о 14 год. 05 хв. у Запорізькому районі автошлях Т0806 Запоріжжя-Біленьке 8 км, керуючи автомобілем HONDA M-NV, д.н.з. НОМЕР_1 (належність ОСОБА_1 ), перед початком руху та зміною напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Super B, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки, постраждалих немає. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП;

- у схемі місця ДТП (а.с.2), якою зафіксовано напрямок руху транспортних засобів, місце ДТП, та кінцеве місце розташування;

- на фотосвітлинах з місця ДТП (а.с.15), якими зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП та їх механічні пошкодження;

В письмових поясненнях ОСОБА_1 (а.с.4) пояснив, що здійснював рух по с. Розумівка в напрямку с. Нижня Хортиця, зі сторони с. Біленьке зі швидкістю 50 км/год, з метою розвороту на автодорозі. Під час події, він здійснив повну зупинку перед маневром, з`їхавши на узбіччя і зупинився перед поворотом на вул. Молодіжної у с. Розумівка. Перед маневром подивився у дзеркало заднього виду та переконався в безпечності своїх дій. В попутному напрямку, позаду здійснював рух автомобіль швидкої допомоги. На зустрічній смузі руху транспортних засобів до повороту не було. ОСОБА_1 в цей момент почав маневр розвороту, після чого відчув удар у праву передню частину автомобіля;

В письмових поясненнях потерпілий ОСОБА_2 (а.с.5) вказав, що здійснював рух по головній дорозі в напрямку селища Мар`ївка. Автомобіль HONDA M-NV білого кольору д.н. НОМЕР_1 виїхав з другорядної дороги;

В письмових поясненнях свідки події ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.6-8) вказали, що вони перед ДТП перебували у транспортному засобі автомобілі швидкої медичної допомоги. Зазначили, що автомобіль HONDA стояв на узбіччі, недалеко зупинки транспорту в с. Розумівка, та намагався виїхати з другорядної дороги, при цьому вагався чи робити це, що проявлялося у тому, що автомобіль декілька разів рухався взад-вперед. Автомобіль «Skoda» рухався по головній дорозі зі сторони м. Запоріжжя. Коли вказаний транспортний засіб порівнявся з автомобілем HONDA, водій вказаного автомобіля почав рух, внаслідок чого відбулося ДТП. Водій автомобіля HONDA на місці ДТП огляд на стан сп`яніння не проходив.

Свідки події ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судом першої інстанції були допитані безпосередньо. Останні підтвердили те, що саме водій автомобіля HONDA здійснив ДТП.

Крім того, у судовому засіданні суду першої інстанції, як особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, був допитаний поліцейський СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області сержант поліції ОСОБА_6 , який пояснив, що вказана ДТП відбулась на прямій ділянці дороги. Зауважив, що на час скоєння ДТП на вулиці йшов дощ, покриття проїзної частини було мокрим, про що відображено у схемі місця ДТП. Наголошував на тому, що водій ОСОБА_1 , який виїжджав з другорядної дороги на головну, не впевнився у безпеці свого маневру, не надав перевагу у русі автомобілю Skoda Super B, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в наслідок чого сталась ДТП. Зазначив, що провина водія ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.2.3б ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Неспроможними є доводи сторони захисту про те, що дії ОСОБА_1 не знаходяться в причинному зв`язку та матеріали справи не містять доказів його винуватості, оскільки вказане спростовується дослідженими доказами, якими можливо встановити, що саме ОСОБА_1 здійснював рух по другорядній дорозі та саме він виїхав на головну дорогу, внаслідок чого відбулося ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що дії іншого водія учасника ДТП були причиною ДТП, є безпідставним, оскільки наявність або відсутність у діях іншого водія порушень ПДР України, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, не є предметом розгляду у даному провадженні, а, відтак, апеляційний суд надає оцінку наявним у справі доказам лише в межах розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції вважає, що в результаті дотримання п. 2.3.б, 10.1 ПДР України водієм ОСОБА_1 можливо було уникнути ДТП.

Щодо клопотання сторони захисту про призначення судової експертизи в справі, апеляційний суд вказує наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

У даній конкретній справі, з урахуванням зібраних доказів, апеляційний суд вважає, що необхідності в призначенні експертизи немає, оскільки матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини справи, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями сторін та зробити відповідний висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого КУпАП.

При цьому слід зазначити, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Як вбачається з даного клопотання про призначення експертизи сторона захисту фактично мотивує його можливою наявністю в діях потерпілого ознак порушень Правил дорожнього руху, що спричинили зіткнення з його автомобілем, посилаючись на неврахування швидкості даного транспортного засобу та пов`язуючи це з можливістю запобігання зіткнення.

На думку апеляційного суду, наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність у проведенні експертизи та не свідчать про недостатність наявних доказів у справі для встановлення фактичних даних події, яка ставиться у вину ОСОБА_1 .

З`ясування відомостей, на які звертає увагу сторона захисту в своїй апеляційній скарзі щодо неврахування швидкості, з якою рухався автомобіль під керування потерпілого, має другорядний характер, оскільки визначальним моментом щодо винуватості особи, виходячи з фактичних обставин події ДТП є те, хто з двох водіїв повинен надати перевагу в русі, хто дотримався, а хто не дотримався вимог правил здійснення маневру і виїзду на головну дорогу.

Водій ОСОБА_2 , рухався по головній дорозі і не міг передбачити, що ОСОБА_1 порушить правила дорожнього руху.

Таких висновків дійшов і суд першої інстанції. Натомість водій ОСОБА_1 , ігноруючи та порушуючи вимоги ПДР України, перед початком руху та зміною напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем.

Підтвердження цих відомостей знайшло своє відображення під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи апелянта не спростовують зазначені в судовій постанові відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення саме ОСОБА_1 інкримінованих вимог ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

При призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, призначення експертизи без наявності достатніх для того підстав негативно позначиться на дотриманні строків розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, а відтак на виконанні завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, а тому апеляційний суд вважає, що заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.3.б, 10.1 ПДР України та притягнуто за ст. 124 КУпАП до відповідальності, а тому посилання останнього на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

А тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 27.07.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/2969/23