Постанова

Іменем України

07 квітня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/259/23

провадження № 3/578/223/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І.розглянув у приміщенні суду в смт Краснопілля Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Миропілля Краснопільського району Сумської області Україна; громадянство: України; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не працює, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:

У лютому 2023 року з Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В СУМСЬКІЙ ОБЛАСТІ в провадження Краснопільського районного суду Сумської областінадійшли справи про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_1 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/:

- за протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 866762 від 16.02.2023 (Справа № 578/259/23 Провадження № 3/578/223/23);

- за протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 866765 від 16.02.2023 (Справа № 578/260/23 Провадження № 3/578/224/23);

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 судові справи Єдиний унікальний номер 578/259/23 номер провадження: 3/578/223/23, Єдиний унікальний номер 578/260/23 номер провадження: 3/578/224/23 передано на розгляд судді КОСАР А. І.

Розгляд справи призначався на 23.02.2023, 02.03.2023 та 07.04.2023.

На засідання суду 07.04.2023 ОСОБА_1 не прибула, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином шляхом доставки судового повідомлення у додатку Viber /ас 11/, про причину неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення проведення судового засідання не надійшло.

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

Суддя уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення, письмові поясненнями від ОСОБА_1 за 16.02.2023, 21.02.2023; АКТИ обстеження умов проживання від 16.02.2023, 21.02.2023 та фотофакти до них; СВІДОЦТВО ПРО НАРОДЖЕННЯ Серія НОМЕР_1 , суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 записана матір`ю ОСОБА_5 , дата та місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , село Осоївка Краснопільського району Сумської області Україна.

ОСОБА_1 та її донька проживають за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_1 не вживає заходів для створення належних умов для проживання неповнолітньої дитини, не сприяє участі дитини в учбовому процесі онлайн.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 866762 від 16.02.2023 випливає, що гр. ОСОБА_1 допустила неналежне виконала своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 16.02.2023о 13:40 год. за місцем проживання / АДРЕСА_1 /, будучи в п`яному вигляді, зачинила дитину в будинку з вулиці, а сама пішла на вулицю ЧЕРВОНІ СТРІЛКИ, чим порушили п.1 статті 150 Сімейного кодексу України.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 866765 від 21.02.2023 випливає, що гр. ОСОБА_1 допустила неналежне виконала своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 21.02.2023об 11:30 год. за місцем проживання / АДРЕСА_1 / перебувала в п`яному вигляді, в будинку холодно, чим порушили пп.1, 2 статті 150 Сімейного кодексу України.

Національне законодавство. Мотиви суду

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відтак, батьки неповнолітнього можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом і її дії за частиною першою статті 184 КУпАП як ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітньої дитини, поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковані вірно.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає.

Доказів же, що спростовували б винність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушенні вимог Закону, суду не надано.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією частини першої статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП вважаю за можливе піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах санкції обвинувачення у виді штрафу. Підстав для застосування іншого виду стягнення суддя у справі не вбачає.

Призначене судом адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується до ОСОБА_1 з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що узгоджується з приписами статті 23 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом статті 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Керуючись статтями 40-1, 252, 268, 283 - 285, 289, 294, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Справу № 578/259/23 Провадження № 3/578/223/23 стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Справу № 578/260/23 Провадження № 3/578/224/23 стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднати в одне провадження і присвоїти об`єднаним справам Єдиний унікальний номер 578/259/23 номер провадження: 3/578/223/23.

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати її за цим законом з застосуванням положень статті 36 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 /вісімсот п`ятдесят / гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» на день розгляду справи становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. КОСАР