ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/435/23 Головуючий І інстанції Пілюгіна О.М.
Провадження № 33/818/456/23 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.122-4, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Соболєвої Є.Є.

за участю особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Кубая Ю.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу захисника Кубая Ю.М. на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2023 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 26 грудня 2022 року о 16:00 на автодорозі «Харків-Липці-Борисівка» село Красне + 1,5 км за адресою: Харківська область, Харківський район, село Слобожанське, вулиця Першотравнева, 1, керуючи транспортним засобом Cіtroen Jumpy, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, допустив зіткнення з автомобілем BMW X5, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який не рухався та був припаркований на узбіччі дороги, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження; після ДТП ОСОБА_1 залишив місце події.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, п. 2.10а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, ст.124 КУпАП.

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 гривень та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Кубай Ю.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження та постанову судді скасувати постанову районного суду та ухвалити нову, якою провадження у справі скасувати на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 мешкає в зоні проведення активних бойових дій та систематичних обстрілів ворожою артилерією, у зв`язку з чим не отримував судові повістки про існування оскаржуваної постанови дізнався 29.03.2023 року та в цей же день отримав копію постанови та в 10 денний строк було підготовлено та подано апеляційну скаргу

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що стосується події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, то у протоколі серії ААД №327025 від 27.12.2022 року місцем зіткнення автомобілів зазначенодорога Харків- Липці-Борисівка, с.Красне +1,5км, а обставини правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у протоколі серії ААД 327013 від 27.12.2022 місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське, вул.Першотравнева, 1. У оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції обставини нібито скоєних адміністративних правопорушень сформулював по-своєму: « ОСОБА_1 26 грудня 2022 року о 16:00 на автодорозі «Харків-Липці-Борисівка» село Красне + 1,5 км за адресою: Харківська область. Харківський район, село Слобожанське, вулиця Першотравнева, 1»

Зазначене має суттєве значення для правильного вирішення справи по суті, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 розташовується відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, а селище Красне від нього знаходиться на відстані 15 км. Тобто, рішення суду першої інстанції протирічить само собі щодо встановленого місця скоєння ОСОБА_1 взаємопов`язаних між собою адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, складено 27.12.2022 року о 12 год 55 хв., тобто через 21 годину після того, як відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 . Після зіткнення транспортних засобів, 26.12.2022 року на місце події відразу були викликані співробітники поліції, які з невідомих причин того дня так і не з`явилися. Безрезультатно прочекавши на приїзд поліції, близько 20 год., 26.12.2022 року ОСОБА_1 залишив на місці ДТП власний автомобіль, повідомив свої контакти бійцям ЗСУ, позиції яких знаходились неподалік, та пішки вирушив додому, який знаходиться на відстані близько 1,5 км. ОСОБА_2 наступного дня, тобто 27.12.2022 року ОСОБА_1 повернувся на місце події разом із односельцем, який приїхав на тракторі з метою витягнути автомобілі із кювету. Проте бійці ЗСУ не дозволили чіпати автомобілі та повторно викликали на місце ДТП поліцію, яка прибула за викликом, хоча й через півтори години після повідомлення, близько 12 год. 30 хв.

Вказує, що до матеріалів справи в якості доказів вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, долучена схема ДТП. За схемою неможливо встановити наявність чи відсутність встановлених дорожніх знаків, вуличного освітлення, стан дорожнього покриття, видимість, погодні умови, низку інших обов`язкових факторів, які мають бути враховані при визначенні винуватця ДТП. Крім того, згідно схеми ДТП вбачається, що автомобіля після зіткнення залишилися на узбіччі. Однак, дані обставини спростовуються фототаблицею, згідно якої транспортні засоби перебували в кюветі. Із схеми ДТП неможливо встановити якими частинами контактували транспортні засоби при зіткненні та які вони отримали механічні пошкодження.

Мотиви суду

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Тобто обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як убачається з матеріалів справи, згідно протоколів про адміністративні правопорушення ААД №327025 та ААД №327013 від 27.12.2022 року, а також долученої схеми місця ДТП, пояснень ОСОБА_1 , потерпілого та свідків можна зробити висновок про те, що 26.12.2022 року ДТП за участю водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Cіtroen Jumpy, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем BMW X5, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який не рухався та був припаркований на узбіччі дороги, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, сталось 26 грудня 2022 року о 16:00 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Слобожанське, вулиця Першотравнева, 1.

Зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №327025 від 27.12.2023 року адреса місця ДТП, з урахуванням у сукупності усіх зібраних доказів містить ознаки описки, а тому апеляційний суд відхиляє в цій частині доводи захисника.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАПповністю підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, який складений стосовно ОСОБА_1 ;

- схемою місця ДТП від 27.12.2023 року, підписаною обома учасниками, зауважень та заперечень на ОСОБА_1 не надано;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 27.12.2022 року, відповідно до яких 26.12.2023 року він припаркував автомобіль BMW X5, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на узбіччі дороги та водій автомобіля Cіtroen Jumpy, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив зіткнення з його автомобілем;

- фотографіями з місця ДТП, на яких відображено пошкодження автомобілів та їх місце розташування після ДТП.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.12.2022 року, відповідно до яких він підтвердив, що 26.12.2022 року близько 16.00 год, керуючи автомобілем Cіtroen Jumpy, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем BMW X5, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі дороги, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Доводи захисника про те, що на схемі місця ДТП зазначено, що автомобілі перебувають на узбіччі, однак відповідно до фотографій з місця ДТП вбачається, що автомобілі перебувають в кюветі є необґрунтованими, оскільки ПДР України не містить визначення такого терміну як «кювет» та ПДР України передбачено, що узбіччя це виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней)

Таким чином, працівники поліції зазначаючи, що автомобілі після ДТП були розміщені на узбіччі дороги, діяли на підставі ПДР України.

За таких обставин схема ДТП, пояснення учасників дорожньої пригоди, протокол про адміністративне правопорушення в своїй сукупності, були прийняті судом до уваги як належні докази, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та визнав його винуватим в скоєній дорожній пригоді, що фактично не оскаржувалося самим ОСОБА_1 , який не заперечував, що здійснив зіткнення із зазначеним автомобілем, наближаючись до блокпосту з виключеним світлом.

Разом з цим апеляційний суд не погоджується з висновком суду про зазначення в мотивувальній частині постановисудді Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2023 року про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини таке посилання. Оскільки встановлення перебування особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння передбачено процедурою відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог ст.266 КУпАП. Таким чином, таке посилання, з яким погодився суд, носить суто характер припущень, без доведення належниими доказами або процесуальними рішеннями преюдиціального характеру, та взагалі не входить до складу цього правопорушення.

Крім того, постановою Харківського апеляційного суду від 26 липня 2023 року апеляційну скаргу захисника Кубая Ю.М. було задоволено. Постанову Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2023 року, щодо ОСОБА_1 скасовано та ухвалено нову, якою провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, апеляційний суд погоджується з такими доводами виходячи з наступного.

Диспозицією ст.122-4 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При перевірці доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, необхідно з`ясувати не тільки час і місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди і причетність цієї особи до неї, а також час і місце складання протоколу про адміністративну відповідальність.

Даних положень закону, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП в повній мірі не дотримано, що призвело до передчасного висновку суду першої інстанції про доведеність вини останнього за ст.122-4 КУпАП, оскільки такі висновки не відповідають фактичним обставинам, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Так, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, суддя першої інстанції посилався на наявність доказів, а саме на: письмові поясненнями ОСОБА_3 , письмові поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Проте дане обґрунтування не є достатнім для безсумнівного висновку щодо доведеності залишення ОСОБА_1 місця ДТП.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що ДТП сталось о 16.00 год 26.12.2022 року, на місце події відразу були викликані співробітники поліції, які з невідомих причин того дня так і не з`явилися. Прочекавши на приїзд поліції до 20 год. 00 хв. 26.12.2022 року, він залишив на місці ДТП власний автомобіль, повідомив свої контакти бійцям ЗСУ, позиції яких знаходились неподалік, та пішки вирушив додому, який знаходиться на відстані близько 1,5 км. На наступний день, тобто 27.12.2022 року він повернувся на місце події та повторно було викликано на місце ДТП поліцію, яка прибула за викликом, 27.12.2022 року близько 12 год. 30 хв.. Судом така версія подій не перевірялася, на даний час не спростована, а тому має бути прийнята на користь ОСОБА_1 , як така, що могла з достатньою долею вірогідності мати місце.

Таким чином, наявними матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки, після настання події ДТП о 16.00 год 26.12.2022 року, до прибуття співробітників поліції на місце даної ДТП близько 12.30 год 27.12.2022 року сплинув значний проміжок часу, який складає майже 20 годин, законом не передбачено який час учасники ДТП повинні очікувати біля автомобілів після ДТП, а тому, з урахуванням введення комендантської години у Харківській області та встановленою забороною перебувати та переміщуватись дорогами у комендантську годину ОСОБА_1 змушений був залишити місце ДТП, яке фактично було блокпостом військових.

Вказаних обставин судом першої інстанції належним чином перевірено не було, а тому наявні в матеріалах справи докази, на які послався суд першої інстанції в своїй постанові в частині визнання ОСОБА_1 винним за ст. 122-4 КУпАП, не можна визнати належними.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, а тому на переконання апеляційного суду застосування такого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, як адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника - є слушними та підлягають частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_6 в цій частині, а також виключенням з постанови з мотивувальної частини постанови судді щодо ОСОБА_1 посилання суду на те, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також на необхідність застосування ст.36 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

- ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Кубая Ю.М. задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Кубая Ю.М. задовольнити частково.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.122-4 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі в частині адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Виключити з мотивувальної частин постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 посилання суду на те, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також на необхідність застосування ст.36 КУпАП.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн та стягнення на користь держави суму судового збору в розмірі 536 гривень 80коп. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик