Справа №: 343/1022/23
Провадження №: 3/0343/444/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , який має середню освіту, непрацюючого, є особою з інвалідністю 3 групи, розлученого, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності: востаннє 27.04.2023 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

19 квітня 2023 року близько 19:00 год. ОСОБА_1 в будинку за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурних слів та словесних погрозах, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та пообіцяв, що більше такого не повториться.

Крім визнання вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 784772 від 21.04.2023 року (а.с. 1), з якого вбачається, що 19 квітня 2023 року близько 19:00 год. ОСОБА_1 в будинку за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурних слів та словесних погрозах, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.04.2023 року (а.с. 2-3), з якого вбачається, що від ОСОБА_2 прийнято усну заяву про те, що 19 квітня 2023 року близько 19:00 год. її син ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ображав її нецензурними словами, в зв`язку з чим просить притягнути його до адміністративної відповідальності;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 20.04.2023 року (а.с. 4), в яких вона вказала, що її син ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями та, будучи напідпитку, вчиняє з нею скандали, за що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області йому призначено покарання у вигляді громадських робіт, однак, це покарання не змінило його поведінку. 19 квітня 2023 року близько 19:00 год. син ОСОБА_1 , будучи вдома в п`яному стані, знову вчинив сварку, під час якої обзивав її нецензурними словами, на зауваження не реагував;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 від 20.04.2023 року (а.с. 5);

- постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2023 року, яка набрала законної сили 24.01.2023 року (а.с. 6-7), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, зокрема те, що він неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері. При цьому, судом не встановлено обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою його визнано винним, обравши його у вигляді адміністративного арешту на строк 5 діб, оскільки стягнення у вигляді штрафу та громадських робіт, що накладалися на нього раніше, результату не дали.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 536,80 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень та 80 копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: