Провадження № 3/760/2279/23
справа № 760/4414/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 495138 від 23.02.2023 р. відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 04.02.2023 р. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила насильство в сім`ї психологічного характеру відносно матері, а саме психологічний тиск та скандал, чим могла заподіяти психологічної травми та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, заперечила обставини зазначені у протоколі та повідомила, що вона не ображала свою матір, а навпаки - намагалась довідатись від сестри місце проживання матері. Оскільки, сестра самовільно змінила місце проживання матері, відправивши її до будинку літніх людей, звідки вона хотіла забрати матір. У зв`язку із чим, сестра викликала поліцію, однак жодного фізичного чи психологічного насильства вона відносно матері не застосовувала, у зв`язку із чим просила закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 495138 від 23.02.2023 р. відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 04.02.2023 р. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила насильство в сім`ї психологічного характеру відносно матері, а саме психологічний тиск та скандал, чим могла заподіяти психологічної травми /а. с. 1/.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_2 слідує, що 04.02.2023 року її сестра ОСОБА_1 вчинила скандал та психологічний тиск відносно їх матері ОСОБА_3 , крім того викликала наряд поліції вказавши недостовірні дані, а саме, що їй обмежено доступ до матері, однак вона бачилась з нею у той же день. ОСОБА_2 повідомила, що раніше мати проживала з її сестрою ОСОБА_1 , яка у свою чергу користувалась соціальними виплатами матері, вчиняла психологічний тиск відносно останньої, поводилась з нею жорстоко, не надавала належний догляд матері в плані харчування, ліків та гігієни, а також в останній час не пускала батька ОСОБА_4 до їх помешкання, щоб відвідати мати, було прийнято рішення поселити матір до приватного пансіонату для літніх людей за адресою: АДРЕСА_2 . Повідомила, що з цією пропозицію усі погодились, в тому числі і ОСОБА_1 . Мати проживає в пансіонаті з 26.12.2022 року, де має належні умови для життя, персонал забезпечує їй догляд та психологічну підтримку. Однак, сестра продовжує вчиняти психологічний тиск на матір вже в пансіонаті, грубо з нею поводиться та вимагає, щоб мати покинула пансіонат та їхала з нею додому. Пояснила, що вона, її батько та сама мати, не можуть знов допустити психологічне насильство та негативне відношення в бік матері. /а. с. 3-4/.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що тільки 04.02.2023 року за допомогою поліції вона дізналась місцеперебування своєї матері та приїхала провідати її до приватного будинку для літніх людей. Пояснила, що вона звернулася до адміністрації даного закладу з проханням надати їй можливість поспілкуватися з матір`ю ОСОБА_3 , однак почула відмову та у подальшому працівники цього закладу почали дзвонити її сестрі з питанням «що робити далі». У подальшому дозволили протягом 3-4 хвилин бачити матір на вході в будинок. Зазначила, що на запитання чи хоче мати додому, остання відповіла ствердно, після чого адміністрація закладу забрала її мати силоміць, не давши змогу договорити. У подальшому вона попросила показати їй документи, на підставі яких її мати там перебуває, на що їй відповіли відмовою та в грубій формі вигнали за межі цього закладу, тому вона була вимушена викликати працівників патрульної поліції /а. с. 5/.

За змістом ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі, а також достатні докази, сукупність яких, зокрема і поза розумним сумнівом, могли б вказувати на вчинення ОСОБА_1 домашнього психологічного насильства по відношенню до своєї матері.

Зокрема, пояснення ОСОБА_1 та письмова заява ОСОБА_2 є взаємовиключними, інших доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 173-2, ст. ст. 248, 249, 251, 252, 276-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: К.С. Застрожнікова