Справа № 130/607/22
Провадження № 33/801/449/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С.К., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 березня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 536,8 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 березня 2023 року.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку подання апеляційної скарги указує, що перебував на військові службі та про існування постанови суду дізнався лише 29 квітня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржувану постанову ухвалено судом першої інстанції 17 березня 2023 року, тому строк на її апеляційне оскарження закінчився 27 березня 2023 року.

Захисник заявника адвокат Смірнов С. М., брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції та отримав копію оскаржуваної постанови суду 27 березня 2023 року (а. с. 50).

01 травня 2023 року адвокатом Смірновим С. М. підготовлена апеляційна та в цей же день підписана ОСОБА_1 і подана до суду.

Отже, апеляційна скарга подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Доводи апеляційної скарги, в частині обґрунтування підстав для поновлення строку апеляційного оскарження мотивовано тим, що ОСОБА_1 дізнався про існування постанови суду першої інстанції лише 29 травня 2023 року.

Законом передбачено, що пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновлюється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, в якому повинні бути викладені обставини, що слугували б поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

Таких доказів заявник не надав. Відомостей по те, коли ОСОБА_1 дізнався про існування постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області до апеляційної скарги не додано.

Отже, з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності документально обґрунтованих доказів, які б свідчили про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, відсутні.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Разом з тим стаття 6 не може тлумачитися як надання сторонам справи автоматичного права на отримання певної форми надіслання судових документів, наприклад, рекомендованим листом.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05 лютого 2004 року).

Наведена у апеляційній скарзі причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_1 , зокрема діючи через свого захисника, не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки передбачені діючим КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 березня 2023 року.

Таким чином, у поновлені пропущеного строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційна скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 березня 2023 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 березня 2023 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. К. Медвецький