Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/150/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника Коротченка Олександра Олександровича на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 469 гривень 20 копійок,

за участю:

захисника Коротченка О.О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2023 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 12.12.2022 року о 08 год. 56 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Ушакова, 43, керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло), від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник Коротченко О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить оскаржувану постанову скасувати, та провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що суддя районного суду приймаючи постанову, неповно дослідів обставини справи, прийняв до уваги докази, які не підлягають прийняттю, постанова судді не відповідає принципам законності, об`єктивності та обґрунтованості виходячи наступного.

Так, 12 грудня 2022 року о 14 год. 55 хв. в м. Кропивницький по вул. Академіка Корольова 34/19 Інспектором взводу № 2 роти № 3 Батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Зайцевим Олександром Олександровичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 333557.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №333557 від 12.12.2022 року не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви

Водночас ОСОБА_1 стверджує, що під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а від запропонованого проходження медичного огляду не відмовлявся, та вчинив все необхідне для його проходження - разом із працівниками поліції прибув до медичного закладу та здав необхідні аналізи.

ОСОБА_1 також надано свої особисті пояснення в протоколі, а саме: « ... за вимогою поліції я здав аналіз 'сечі, тобто виконав вимоги КУпАП та передав працівникам наркологічного диспансеру, зауважу, що все це відбулося в стресовому стані, наркологічний диспансер надав висновок про неможливість проведення аналізу, але я в цьому не винен, від проходження не відмовлявся. Мною запропоновано здати аналіз крові, в чому мені відмовили...».

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які містяться у матеріалах справи, не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки останні не були свідками події, про які свідчили у своїх поясненнях, а є лише повторювання зі слів поліцейських, про що повідомлялось суд першої інстанції, проте не було враховано при прийняті оскаржуваної постанови.

Цих свідків не було допитано в ході судового розгляду, не повідомлялось про кримінальну відповідальність про надання неправдивих пояснень.

Також судом першої інстанції не перевірялись законність і обґрунтованість зупинки ОСОБА_1 , що передувало винесенню протоколу про вчинення адміністративного порушення і є також основоположним фундаментом для подальших законних дій поліцейських. Так, при зупинці транспортного засобу ОСОБА_1 працівники поліції повідомили його про наявність орієнтувань, що стали причиною його зупинки та подальших перевірок. В той же час, апелянт звертає увагу на те, що згідно відповіді №75аз/41/34/01-2022 від 16.12.2022 року Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Кіровоградській області жодних орієнтувань на громадянина ОСОБА_1 не було, тобто, фактично, працівники поліції на власний розсуд, безпідставно та необгрунтовано здійснили зупинку транспортного засобу.

Відеозапис, як доказ у матеріалах судової справи засвідчує не відмову у проходженні медичного огляду, а свавільне нехтуванням закону та порядків зі сторони правоохоронних органів, які на власний розсуд трактують законодавство та дії особи, складаючи завідомо протиправним протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а не намагаючись встановити дійсними обставини справи та відповідно законно на них відреагувати.

В той же час, судом першої інстанції були проігноровані відповідні факти при винесені оскаржуваної постанови.

Апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_1 від запропонованого проходження медичного огляду не відмовлявся, та вчинив все необхідне для його проходження - разом із працівниками поліції прибув до медичного закладу та здав необхідні аналізи, що прямо зафіксовано доказами у матеріалах справи.

Захисником було повідомлено суд першої інстанції, що ОСОБА_1 не вживає наркотичних засобів, оскільки в нього хронічна хвороба нирок та одна нирка практично не працює. Хвороба є хронічною, невиліковною, та безпосередньо влипає на періодичність та об`єм виділення сечі.

Надані суду документи, пояснення, а також відеозапис події не містить відомостей, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння

Водночас, працівниками поліції не були запропоновані альтернативні способи здачі аналізу з метою перевірки факту вживання наркотичних засобів. Водночас інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванню під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено: Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), визначає, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Тобто, законодавцем визначено декілька на вибір (в залежності від ситуації) біологічних середовищ, які працівники поліції та закладу охорони здоров`я можуть запропонувати здати водію для отримання результатів перевірки факту вживання наркотичних речовин.

Таким чином під час проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» не дотримано положень Інструкції, зокрема, пунктів 12,13 Розділу III.

Фактично, суд першої інстанції жодним чином не проаналізував дії працівників поліції при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не встановив усі необхідні факти та обставини, які необхідні були б для відображення дійсної картини правопорушення (чи його відсутності). Приймаючи оскаржувану постанову, суд фактично зайняв позицію обвинувачення та знехтував основоположними цілями та завдання судочинства - встановлення істини та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи та дослідивши обставини справи, заслухавши захисника Коротченка О.О. та ОСОБА_1 у підтримку апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону при розгляді даної справи судом першої інстанції дотримано не було, що призвело до помилкового та передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, суд першої інстанції мотивуючи своє рішення про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначив, що вина останнього підтверджується, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 333557 від 12.12.2022 року із долученим відеозаписом (а.с.1,7), які підтверджують обставини встановлені судом, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1120 від 12.12.2022 року, проведеного КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», згідно з яким встановлено, що огляд ОСОБА_1 провести не було можливості в зв`язку з недостатньою кількістю сечі для лабораторного дослідження, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , довідкою з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, які у своїй сукупності підтверджують обставини встановлені в суді.

Проте, таке рішення районного суду, не ґрунтується на всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи, а доказам у справі не надана належна оцінка. Зокрема, судом першої інстанції не надана належна оцінка упереджених дій працівників поліції відносно ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу під його керуванням; процедурі його огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, помилковим є висновок суду, що висновок КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» доводить порушення особою вимог п.2.5 ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.

В той же час вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог п.2.5 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції №1452/735), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні норми передбачені вищевказаними Інструкцією та Порядком, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п.3 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції, лікаря закладу охорони здоров`я який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів.

Однак, як встановлено в суді апеляційної інстанції у порушення вищенаведених норм чинного законодавства зазначені дії працівниками поліції, чи то в наслідок невірного розуміння та тлумачення норм закону, чи то маючи на меті у будь якому разі притягнути особу до адміністративної відповідальності - виконані не були та грубо порушувалися.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2022 серії ДПР 18 № 333557 ОСОБА_1 12.12.2022 року о 08 год. 56 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Ушакова, 43, керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло), від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху

У вказаному протоколі зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також містяться пояснення ОСОБА_1 про, що він не відмовляється від медичного огляду, однак сечу на аналіз здати не може.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, доданими поліцейськими до матеріалів справи убачається, що 12.12.2022 був зупинений транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів, поліцейські звернули увагу на те, що особа керує транспортним засобом на підставі тимчасового дозволу на право керування. Щодо підстави зупинки зазначили, що є орієнтування на транспортний засіб, яким керує особа у стані сп`яніння. Одразу поліцейським зазначено, що у ОСОБА_1 ними виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано останньому пройти огляд на визначеня стану сп`яніння у закладі охорони зоров`я на який він погодився.

По прибуттю до КНП КОНД ОСОБА_1 здав аналіз сечі, проте, працівниками поліції зазначено, що кількість сечі недостатня для проведення аналізу.

Водночас, у інший спосіб відібрати біологічні зразки для проведення аналізу на визначення стану наркотичного сп`яніння, поліцейським відмовлено. При цьому, як видно з відеозапису, протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень ОСОБА_1 він наполягав на здачі аналізу будь яким іншим способом ніж аналіз сечі, в тому числі і відібрання крові для проведення аналізу.

Згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Разом з цим, п.12 Інструкції №1452/735, встановлено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а пункт 13 даної Інструкції передбачає, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, вимога поліцейських до ОСОБА_1 про здачу на аналіз виключно сечі, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та суперечить Інструкції №1452/735, оскільки законодавцем чітко передбачено кілька альтернативних видів та зразків біологічного середовища особи, які можуть буть предметом дослідження для встановлення перебування особи у стані наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Немає у справі і даних про неможливість провести лабораторне дослідження з використанням інших видів біологічних матеріалів (слини, крові, змиву з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук).

З наведених обставин, слід прийти до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейських пройти огляд з метою виявлення наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я не відмовлявся, оскільки багаторазово наполягав на відібранні у нього інших біологічних зразків для дослідження, а тому в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про притягнення особи до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 інкримінується ухилення від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а суть адміністративного правопорушення полягає у відмові від здачі зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження визначення стану наркотичного сп`яніння, що спростовується відеозаписом який долучений до протоколу.

Між тим, матеріали справи взагалі не містять направлення для медичного огляду ОСОБА_1 для визначення стану наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 8 Розділу ІІ Інструкції №1452/735.

Не може бути прийнятий до уваги апеляційним судом висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1120 від 12.12.2022 року, проведеного КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», оскільки, у ньому зазначено про неможливість проведення аналізу, проте інформація щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду - відсутня.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не можуть підтвердити відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки у їх присутності ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження, а їх пояснення записані зі слів поліцейського, що підтверджується відеозаписом.

Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи містять об`єктивні дані про те, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейських погодився пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як вже вище зазначалося фактично виконав всі вимоги для встановлення перебування останнього в стані наркотичного сп`ягніння. Водночас, неможливість органами державної влади та суб`єктами владних повноважень забезпечити огляд особи у відповідності до вимог чинного законодавства та інших нормативно правових актів, які регулюють порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, недотримання працівниками поліції елементарних правил та непослідовність дій, а по суті порушення вимог ч.1 ст.256, та ч.6 ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735, що залишилося поза увагою суду першої інстанції призвело до незаконності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені обставини потребували детального з`ясування, об`єктивної та належної оцінки, однак формальний підхід при розгляді даної справи призвів до помилкового та передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова скасуванню, а провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст. 255 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України(остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Отже, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та дійшов помилкового висновку про наявність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 266, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Коротченка Олександра Олександровича задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а провадження у справі на підставіп.1 ч.1 ст.247 КУпАП - закрити, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко