КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/1558/2023 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретаремсудового засідання - Кожевніковою А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Голуб О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника Голуб О.О. на постанову Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17 000(сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок в дохід держави. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на обставини, що передували приїзду поліцейських. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання викликаного сваркою зі співмешканкою, останній розбив свій мобільний телефон, припаркував керований ним ТЗ на узбіччі та почав вживати алкоголь, перебуваючи в салоні авто. Звертає увагу, що він почав вживати алкоголь вже після зупинки керованого ним авто, оскільки керування в подальшому не збирався здійснювати. Припаркував авто біля торгового центру, де він працює, та зранку звідти збирався йти на роботу. Працівники поліції не спиняли ОСОБА_1 під час керування ТЗ, а просто зупинилися біля припаркованого ним авто. Адвокат вважає, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. З наявного відеозапису вбачається, що автомобіль припаркований на узбіччі, рух не здійснює. Крім того до протоколу внесено очевидно вигадані дані стосовно того, коли ОСОБА_1 нібито здійснював керування ТЗ. Вказане підтверджується не тільки часом на пристрої, але словами патрульного, який повідомив, що на годиннику 00 год 28 хв. Зазначає, що і адвокат і суд зверталися із запитом до УПП в м. Києві про надання відеозапису, на якому зафіксовано рух ТЗ. Адвокату повідомлено, що на відео реєстраторі патрульного автомобіля відео не збережено. Запит суду було проігноровано. ОСОБА_1 не заперечує того факту, що відмовився від проходження огляду. Адвокат вказує, що у направленні на огляд вказано працівника поліції, який доставив особу на огляд, однак ОСОБА_1 взагалі не доставлявся до медичного закладу, про що і мав зазначити працівник поліції. Працівник поліції вказав ОСОБА_1 написати в протоколі «згоден». Відеозапис переривається, що свідчить про його зміну, у зв`язку із чим він є неналежним доказом. Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Судом першої інстанції встановлено, що 09.12.2022 о 00 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 по пр-кту Правди в м. Києві керував транспортним засобом «Opel Astra», д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнинирота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Захисник зазначає, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не може бути доказом. Проте згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Таким чином, підстави вважати, що дані, встановлені протоколом про вчинення адміністративного правопорушення не є доказом у справі, відсутні. Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та працівники поліції останнього не зупиняли слід зазначити наступне: Відеозапис, долучений до матеріалів справи, розпочинається з 00:16:10, коли працівник поліції підходить до припаркованого на узбіччі автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_1 . На питання поліцейського ОСОБА_1 повідомив, що після сварки з дівчиною поїхав до подруги. Коли поліцейський зазначив, що сідати за кермо в стані сп`яніння, це небезпечно, ОСОБА_1 відповів, що знає, що так небезпечно. Після складення протоколу, зміст якого був оголошений ОСОБА_1 , останній сказав, що згоден з даним порушенням, не зазначав, що випив вже після зупинки автомобіля, не пояснював, що він не здійснював керування транспортним засобом. До того ж, як зазначив поліцейський на лінію "102" було повідомлення про громадянина, який вдарив дзеркало та сів за кермо. При цьому безпідставними є доводи адвоката про те, що співробітник поліції нібито сказав написати ОСОБА_1 в протоколі «згоден» та останній виконав вказівку поліцейського, вважаючи, що поліпшить своє становище. Відповідно до відеозапису на запитання поліцейського чи згоден ОСОБА_1 з порушення, останній відповів, що згоден, що і написав в протоколі. Будь-який тиск з боку поліцейського був відсутній, оскільки ОСОБА_1 написав те, що сам озвучив. Зміст спілкування співробітника поліції з ОСОБА_1 в цілому, зафіксований на відеозаписі, свідчить про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Твердження адвоката про те, що відеозапис змінювався, коригувався, викликає сумніви в автентичності оригіналу, що на її думку свідчить про недопустимість його як доказу, не підтверджується об`єктивними доказами, є лише припущенням адвоката. Один відеозапис завершується о 00:44, інший розпочинається о 01:14 годині, коли ОСОБА_1 співробітник поліції роз`яснює зміст протоколу. Вказана обставина не спростовує достовірність подій, які відтворюються в першій частині відеозапису до складання протоколу. Заслуговують на увагу апеляційні доводи про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення внесено неправильні дані щодо часу коли ОСОБА_1 нібито здійснював керування транспортним засобом. Дійсно, відеозапис розпочато о 00:16:10 годині, коли транспортний засіб вже був зупинений, тоді як у фабулі правопорушення зазначено, що він керував транспортним засобом о 00:30 годині. Помилкове зазначення часу керування автомобілем у протоколі в даному випадку не спростовує того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, виходячи зі змісту його діалогу зі співробітником поліції. Позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та вжив алкоголь після зупинки, не збираючись далі рухатися, апеляційний суд оцінює критично та вважає це способом захисту. Адвокат стверджує, що у направленні на огляд зазначені неправдиві відомості, оскільки у графі «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» вказані дані працівника поліції, в той час як на огляд ОСОБА_1 не доставляли. Разом з тим, у графі «Результат огляду» цього ж направлення вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ніким не заперечується, тому такі доводи захисника є безпідставними та не впливають на висновки суду першої інстанції. «Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancisv. theUnitedKingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02). З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Голуб О.О. залишити без задоволення. Постанову Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева