Справа № 204/408/23
Провадження № 3/204/767/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року на адресу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшли матеріали відносно військовослужбовця ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, для розгляду по суті.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2023 року призначено для розгляду справи суддю Мащука В.Ю.

За розпорядженням керівника апарату Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Флерко Д.О. 14 березня 2023 року призначено повторний автоматичний розподіл справи про адміністративне правопорушення №204/408/23 (провадження №3/204/767/23) відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 .

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14.03.2023 року, справу №204/408/23 (провадження №3/204/767/23) передано на розгляд судді Токар Н.В.

Відповідно до протоколу №8 про вчинення адміністративного правопорушення від 11 січня 2023 року складеного прокурором Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Гаркушею В.В. вбачається, що полковник ОСОБА_2 на час вчинення правопорушення та на теперішній час перебуває на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , де останній проходить службу по теперішній час на посаді командира військової частини НОМЕР_2 .

Приписами вимог ст.58 Статуту командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально- психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Також ст.59 Статуту передбачено, що командир (начальник) зобов`язаний у тому числі завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні розпочався особливий період.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений та діє по теперішній час.

Таким чином, полковник ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду за наведених нижче обставин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» визначено:

Пропуск через митний кордон України товарів гуманітарної допомоги, наведених у додатку 2, здійснюється відповідно до абзацу першого цього пункту за умови подання до митних органів гарантійного листа кінцевого користувача товарів за формою, наведеною в додатку 3.

Зазначений лист оформлюється кінцевим користувачем товарів гуманітарної допомоги, яким є орган військового управління, визначений Міністерством оборони, правоохоронний орган, інше військове формування, утворене відповідно до закону, Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації чи підпорядкований підрозділ, визначений нею, або інший суб`єкт, що здійснює боротьбу з тероризмом відповідно до закону, та засвідчується його печаткою.

Встановлено, що полковник ОСОБА_2 15.04.2022 видав гарантійний лист № 140 на отримання товарів гуманітарної допомоги, визначеної в додатку 2 Постанови Кабінету Міністрів України №174 від 01.03.2022 року.

Відповідно до актів приймання передачі основних засобів, зазначені в гарантійному листі товари прийняті військовою частиною НОМЕР_2 , поставлені на облік та рахуються за військовою частиною по теперішній час. Проте, в наявності вказаних товарів у військової частини не має. З пояснень начальника служби ракетно- артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_2 вбачається, що останній передав вказані товари за усним наказом полковника ОСОБА_2 водію військової частини НОМЕР_3 , разом з актами приймання передачі для їх підпису керівництвом вказаної військової частини, розписка у вказаного водія про отримання товарів не відбиралась. В подальшому зазначені акти до військової частини НОМЕР_1 не надходили та доля вказаних товарів не відома.

Таким чином, полковник ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_2 , тобто будучи військовою службовою особою, здійснив недбале ставлення до військової служби в особливий період, а саме діючи всупереч інтересам служби на порушення своїх статутних обов`язків у невстановлені дату та час, але не раніше 14.04.2022 (дата підпису актів приймання-передачі товарів гуманітарної допомоги) на території військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), надав усний наказ своєму підлеглому про передачу товарів гуманітарної допомоги, які обліковуються за військовою частиною НОМЕР_2 іншій військовій частині, проте в подальшому не здійснював належного контролю за оформленням відповідних документів про передачу вказаних товарів та зняття їх з обліку у своїй військовій частині та використанням їх за призначенням, вказаним у гарантійному листі, виданим полковником ОСОБА_4 15.04.2022, тобто вчинив триваюче адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАЛ.

Адміністративне правопорушення виявлене з моменту опитування полковника ОСОБА_2 з приводу вищевказаних обставин та складення цього протоколу, тобто 12.01.2023. Правопорушення є триваючим, оскільки обов`язок здійснення належного покладається за майном виник у командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 з моменту прийняття його та триває до ти пір, поки воно рахується за військовою частиною, а зазначені товари на теперішній час з обліку військової частини НОМЕР_2 не зняті. Місцем вчинення правопорушення є місце дислокації військової частини НОМЕР_1 - Чечелівський район м. Дніпра (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану).

Під час складання протоколу ОСОБА_2 роз`яснено зміст ст.55,56,59,63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, про що у протоколі міститься відповідний підпис правопорушника ОСОБА_2 .

У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено «Пояснення надам в суді» та проставлено власноручний підпис ОСОБА_2 .

Протокол підписаний ОСОБА_2 12.01.2023 року та отримано його другий примірник.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився. 01 лютого 2023 року ОСОБА_2 направив на адресу суду клопотання, яким просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП. В обґрунтування клопотання ОСОБА_2 зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо часу та місця вчинення інкримінованого правопорушення; із вказаного протоколу неможливо встановити у чому саме полягає несумлінне та недбале виконання обов`язків, не зазначено у чому саме полягало нехтування вимогами керівних документів; у протоколі не зазначено негативні наслідки, які призвели до їх настання.

07 березня 2023 року на офіційну електронну адресу надійшли заперечення прокурора Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Гаркуша В.В. в яких останній наголосив суду, що протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням всіх норм Закону, зокрема в протоколі зазначено склад адміністративного правопорушення та норму закону, час його вчинення та місце. У зв`язку із чим прокурор просив суд відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття справи та притягнути правопорушника до відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП, накласти на нього стягнення в межах санкції статті.

31 березня 2023 року ОСОБА_2 направив на адресу суду заяву, якою просив відкликати його клопотання про закриття справи, розгляд справи провести за його відсутності, вину визнав та щиро каявся.

Вивчивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши все між собою у сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Винність ОСОБА_2 підтверджується зібраними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення №8 від 11.01.2023 року (а.с.1-6); повідомленням про адміністративне правопорушення від 12.01.2023 року (а.с.7); меморіальним ордером №16/14 (РАО) за вересень 2022 року (а.с.8); Актом приймання-передачі основних засобів затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_5 14.04.2022 року (а.с.9); Актом приймання-передачі №1/ВД військового майна затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_5 2022 року (а.с.10); Додатком №1 до меморіального ордеру - Відомістю вартості матеріальних засобів ракетно-артилерійської служби за середньо-ринковими цінами в регіоні (а.с.11); Актом визначення вартості майна, що було передане благодійними організаціями за середньо-ринковими цінами по службі РАО в/ч НОМЕР_2 затвердженим командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_5 14.04.2022 року (а.с.12); гарантійним листом кінцевого користувача товарів гуманітарнорї допомоги №140 від 15 квітня 2022 року за підписом командира військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_5 (А.с.13); документами щодо транспортування та надання гуманітарної допомоги (а.с.14-19); посвідченням офіцера серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 , особистий № (а.с.20-22); Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 113 від 25.05.2015 року, яким майора ОСОБА_2 призначено вважати таким, що з 25 травня 2015 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою командира військової частини НОМЕР_2 , ВОС НОМЕР_5 (а.с.23); поясненнями начальника служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 12.01.2023 року (а.с.24); посвідченням офіцера серії НОМЕР_6 ОСОБА_6 , особистий № НОМЕР_7 (а.с.25-26).

Дії ОСОБА_2 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП передбачено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.ст.11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки, а також утримуватись шкідливих для здоров`я звичок.

Указом Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан.

Станом на момент складання протоколу, а саме 11 січня 2023 року, воєнний стан діє на території України.

Оцінюючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 в порушенні вимог ч.2 ст.172-15 КУпАП доведена поза розумним сумнівом.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Однак, суд звертає увагу на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, з чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Крім того, враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи з принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст.129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ.

Аналіз диспозиції та санкції ч.2 ст.172-15 КУпАП дають підстави стверджувати, що дані правопорушення відповідають критеріям кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України.

Зважаючи на зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, що указує на необхідність визнання вини.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а справу провадженням закрити, у зв`язку з закінченням строку накладення стягнення за п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 36, 38, п.7 ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі ст.38 КУпАП, у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Токар