Справа № 522/6939/23
Провадження № 3/522/5595/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 травня 2023 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В. розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління Патрульної поліції в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія: НОМЕР_1 видане 23.07.2014 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси, 07 квітня 2023 року надійшли матеріали про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до наданих суду, 07 квітня 2023 року адміністративних матеріалів, 01 квітня 2023 року о 16 годині 30 хвилин в м. Одесі, по проспекту Шевченка, біля буд. 8/3, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності, та не надав перевагу у русі т/з «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.п 10.1,10.3 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 427548 від 01 квітня 2023 року за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні 05.05.2023 року ОСОБА_1 був ознайомлений з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ст. 268 КУпАП України. Зазначив, що не згоден із обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. Подав клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пояснив, що саме водій гр. ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху України та перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Зазначив, що аналізуючи складені два протоколи можна дійти до висновку, що ОСОБА_2 повинен був перед початком свого руху надати дорогу автомобілю "VOLKSWAGEN Tiguan" для проїзду, а вже потім починати рух, оскільки вимога «дати дорогу» - це вимога до учасника дорожнього руку не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смуту руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

На його думку, провина гр. ОСОБА_2 у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди також може підтверджуватися матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями при складанні матеріалів справила схемою ДТП, а також фотографіями, які він робив після ДТП.

Також, подав клопотання про витребування доказів, а саме просив: витребувати відеозапис події ДТП з камери зовнішнього спостереження, які належать до системи «Безпечне Місто» («Центр 077») Одеської міської ради. Камера знаходиться на перехресті вулиць проспекту Шевченка та Армійська в місті Одеса. ДТП відбулось 01.04.2023 року в проміжок часу з 16 до 17 годин.

Постановою суду від 05 травня 2023 року клопотання про витребування відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, які встановлені на перехресті вулиць проспекту Шевченка та Армійська в місті Одеса. за 01.04.2023 року в проміжок часу з 16 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин заловолено.

15.05.2023 року надійшла відповідь з військової частини на виконання зазначеної постанови, у якій зазначено, що відеозапис відсутній, тому надати його неможливо.

ОСОБА_1 15.05.2023 року подав заяву розглядати справу за його відсутності за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи в сукупності, оглянувши схему дорожньо-транспортної пригоди, копію протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на іншого учасника ДТП, в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КпАП України).

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пояснення водія ОСОБА_1 підтверджуються схемою ДТП та матеріалами справи.

Суд встановлює, доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, поліцейськими до суду надані тільки наступні матеріали: протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП та письмові пояснення учасників ДТП..

У протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 поліцейським зазначено про порушення п.п. 10.1,10.3 ПДР України та, що водій ОСОБА_1 , керуючи т/з «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності, та не надав перевагу у русі т/з «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення.

Згідно п. 10.1. Постанови про Правила дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.3. зазначеної Постанови, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

В свою чергу, з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на водія т/з «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 вбачається, що співробітником патрульної поліції встановлено, що водій транспортного засобу перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з т/з «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку.

Тому, не можливо однозначно прийти до висновку, що водій т/з «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 не надав перевагу транспортному засобу, який саме рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що внаслідок своїх дій ОСОБА_1 допустив настання наслідків передбачених ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно фото, наданих ОСОБА_1 до матеріалів справи з місця події, вбачається, що т/з «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_3 знаходиться біля припаркованих інших автомобілів у краю проїжджої частини, а положення його розміщення може свідчити про намір початку руху, або здійснення паркування здійснюючи рух заднім ходом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Нормами чинного законодавства не передбачено компетенцію суду щодо зміни суті правопорушення, його редагування, збору доказів тощо. Такі дії порушили би принцип рівності сторін та фактично свідчили б про прийняття судом сторони обвинувачення, що є неприпустимим.

У відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", суд, повинен виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особи формулювання адміністративного правопорушення. Відповідне формулювання слід вважити по суті викладенням обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведеною не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд, суддя також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/засобів) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

Відповідно до приписів положення ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зокрема з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положення ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КпАП України, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, суд, керуючись ст. 252 КпАП України, повинен надати належну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись при цьому лише законом та правосвідомістю.

Оцінюючі у сукупності усі фактичні обставини даної справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.124,ст.7,247,254,279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія: НОМЕР_1 видане 23.07.2014 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Науменко