Справа № 761/2146/23
Провадження № 3/761/1210/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Наталія Василівна, розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

до Шевченківського районного суду м. Києва з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 367527 вбачається, що такий було складено 22.12.2022 року о 19 год. 59 хв. поліцейським взводу №1 роти №7 батальйону №1 (з ОПБ) УПП у м. Києві ДПП капралом поліції Меженним Вадимом Анатолійовичем.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що 22.12.2022 року о 19 год. 35хв. в м. Києві,по вул. Д. Щербаківського, 50/2водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT LAGUNA державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився на місці зупинки та у медичному закладі у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він приїхав на стоянку, пішов до магазину і повернувся в машину і до нього підійшла поліції. ОСОБА_1 пояснив, що відмовся проходити огляд у медичному закладі, бо було вже пізно, боявся що не встигне повернутися до початку комендантської години, вважає себе не винним, оскільки не керував, а стояв на стоянці.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи у їх сукупності.

Так, згідно даних, які містяться у протоколі серії ААД №367527,що 22.12.2022 року о 19 год. 35 хв. в м. Києві, по вул. Д. Щербаківського, 50/2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT LAGUNA державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився на місці зупинки та у медичному закладі у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол складений у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, а отже, відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддею приймаються до уваги долучені до протоколу відеоматеріали з бодікамер: 470641, 474392 , а саме відео з місця події, яким зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження стану огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога у приміщенні медичного закладу та поліцейським зазначено наслідки відмови від проходження огляду, які передбачені ст. 130 КУпАП. Також зазначено, про складання протоколу по факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того з вказаних відеоматеріалів вбачається, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 стояв припаркований на паркінгу, до нього підійшли працівники поліції і повідомили, що було звернення громадян, які поскаржились, що ОСОБА_1 на паркінгу, коли паркувався ледь не збив пішохода і тому його запідозрили у керуванні транспортним засобом у нетверезому стані.

Наведені докази, свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином відмова водія від проходження відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Більше того, ОСОБА_1 не заперечується факт керування транспортним засобом до приїзду на паркінг та своєї відмови пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейських, також факт вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується долученими відеоматеріалами.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортного засобу.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, у тому числі ст. 130 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку підтверджується наведеними вище доказами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, відсутні обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у відповідності до положень ч.1ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.40-1, 130, 266, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: