Номер провадження: 33/813/954/23
Номер справи місцевого суду: 523/6514/23
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Воронової Є.Р., прокурора Щербіни Н.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 травня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який працював старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП №2 ОРУП, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, від адміністративної відповідальності звільнений, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрито.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував на службі в Національній поліції України, з 15 лютого 2021 року перебував на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, мав спеціальне звання - майор поліції, спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0040510, у відповідності до п.п.«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, з 20 жовтня 2021 року будучи звільненим зі служби в поліції, тим самим припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, всупереч встановленим абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію перед звільненням, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Вказані дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1) ст.247 КУпАП, або на підставі п.6) або 7) ст.247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд розглянув справу однобічно, не надав жодної оцінки запереченням ОСОБА_1 , що призвело до неправильного застосування закону та, як наслідок, до прийняття неправильного рішення. Крім того суд допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

ОСОБА_1 30 вересня 2021 року написав рапорт про звільнення через хворобу.

04 жовтня 2021 року подав декларацію у зв`язку зі звільненням.

В подальшому ОСОБА_1 займався своїм лікуванням, а в другій половині грудня, коли забирав документи та речі з колишньої роботи, звернув увагу на те, що останнім днем його роботи є 20 жовтня 2021 року, тому він одразу ж подав ще одну декларацію при звільнені.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що норма яка визначала строк подачі декларації втратила чинність.

Позиції учасників апеляційного розгляду

ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор Щербіна Н.М. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити оскаржену постанову без змін.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 наполягав на тому, що норма, яка визначала строк подачі декларації втратила чинність, що свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі, відповідно до положень п.6) ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, не погоджується з такими доводами ОСОБА_1 .

Так, відповідно до положень п.6) ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приміткою статті для встановлення суб`єкта порушення передбачено посилання на ст. 45 ЗУ «Про запобігання порушення».

У відповідності до положень абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до ч. 2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частини 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 №3 було затверджено «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Згідно п. 2 ч. 5 розділу II цього Порядку, Національне агентство з питань запобігання корупції, визначило, що суб`єкти декларування подають декларацію перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону, не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності.

01.12.2021 року зазначений Порядок, затверджений рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, втратив чинність на підставі Наказу Національного агентства з питань запобігання корупції «Про затвердження Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 23.07.2021 № 449/21.

З аналізу протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №4/2023 від 04.2023 року (стор. 7 абз. 5) щодо ОСОБА_1 вбачається, що його звинувачують в тому, що він не дотримався встановленого п. 2 ч. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 № 3, строку подання декларації при звільненні, обов`язок подання якої встановлений абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Враховуючи викладене, апеляційний суд констатує, що станом на дату звільнення ОСОБА_1 з посади діяв затверджений рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 №3 «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а тому відсутні підстави для застосування положень п.6) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас, апеляційний суд, погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції допустив порушення вимог процесуального закону, пов`язане із застосуванням ст.38 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що фактичним моментом виявлення правопорушення вказано дату закінчення перевірки, зібрання доказів та складення протоколу, тобто 11 квітня 2023 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що сам факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожнім факту складання протоколу. Це різні юридичні факти: виявлення факту адміністративного правопорушення - це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. В той час як складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальним наслідком факту виявлення, - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Тобто, момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2019 року в справі №149/2498/17).

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що т.в.о. начальника відділу запобігання корупції ГУНП в Одеській області Копач В. склав та направив до НАЗК Повідомлення про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 , за вихідним номером 53/498 від 24.11.2021 року. (а.с.15), що вказує на факт виявлення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд зазначає про те, що накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, могло відбутись не пізніше 24.05.2022 року.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що датою виявлення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення слід вважати 24.11.2021 року - день направлення до НАЗК Повідомлення про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 , а тому на час винесення оскарженої постанови - 03.05.2023 року, закінчився шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.4 ст.38 КУпАП.

Положеннями п.7) ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.7) ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.38, п.7 ст.247, п.2) ч.8 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - частково задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, від адміністративної відповідальності звільнений, обмежившись усним зауваженням - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п.7) ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням строків, передбачених ч.4 ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко