СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/318/23
Провадження №3/547/150/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року смт Семенівка, Полтавська область

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП України в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянин України, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 і ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 282661 від 05.04.2023 ОСОБА_1 , 03.04.2023 о 21 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, чим завдав останньому психологічну травму.

Зазначене діяння кваліфіковано упорядником протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Тобто суть діяння, яке поставлено у провину ОСОБА_1 , не вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана у протоколі фабула діяння є правовою кваліфікацією діяння, а не суттю адміністративного правопорушення не вказує які саме конкретні дії вчинено ОСОБА_1 стосовно його сина ОСОБА_2 (образи, лайка, погрози, примус, побиття тощо).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 282669 від 05.04.2023, ОСОБА_1 03.04.2023 ухилився від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , внаслідок чого останній 03.04.2023 розпивав алкогольні напої на зупинці громадського транспорту в с. Вереміївка.

Зазначене діяння кваліфіковано упорядником протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_3 під час розгляду справи пояснив, що того дня був на підробітках, а його син ОСОБА_2 залишався удома із матір`ю ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснив, що пив удома пиво, а не на зупинці громадського транспорту. Гроші на пиво заробив сам. Удома була тоді його мати ОСОБА_4 . Коли батько повернувся з роботи, то між ними виник конфлікт щодо розпиття пива. Поліцію викликав ОСОБА_2 оскільки злякався реакції батька.

Відповідно до ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи закон зобов`язує тлумачити на її користь.

Як зазначено вище, можливе діяння ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1732 КУпАП є його правовою кваліфікацією, а не суттю адміністративного правопорушення.

Суддя не може і не повинен самостійно змінювати чи встановлювати зміст правопорушення у разі, якщо його не відображено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частина перша статті 184 КУпАП, яка поставлена у провину ОСОБА_1 , передбачає адміністративну відповідальність за, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Що саме з наведеного у ст. 150 Сімейного кодексу України вичинив або не вчинив ОСОБА_1 03.04.2023 не перебуваючи у цей час вдома поруч із сином ОСОБА_2 , протокол про адміністративне правопорушення не вказує.

Ураховуючи встановлені у справі обставини роблю висновок, що упорядником протоколу про адміністративне правопорушення не вказано у протоколах, а відтак і не доведено у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого і ч. 1 ст. 1732 КУпАП, і ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Частиною другою статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 256, 268, 278 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 і ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя В.Ф.Харченко