ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/1247/23

Пров. №3/766/2250/23

20.07.2023

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Черниш О.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

в с т а н о в и л а

До Херсонського міського суду Херсонської області із Херсонського районного управління поліції Головного управління поліції в Херсонській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №886022 Серія ВАВ від 05.07.2023 року за ч. 3.ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно змісту протоколу суть правопорушення полягає в наступному: « 05.07.2023року о 10.05, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 (у парку навпроти будинку) громадянина ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у зазначений вище час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 здійснив неправильний виклик поліції, і повідомив що до нього, домашнього насилля, хоч насправді такого насилля не було, чим він вчинив правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП»

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила суду, що вона працює робітником у підприємстві «Парки Херсону». Під час перебування на роботі у парку навпроти будинку АДРЕСА_3 , до неї підійшли працівники поліції і склали протокол, за те, що син здійснив нібито неправдивий виклик поліції. Сину у спадок від прабабусі дісталася квартира АДРЕСА_5 , він юридично є власником квартири, там зберігаються його речі, але в квартирі фактично проживає її батько ОСОБА_3 , який болісно реагує, коли в квартиру приходить її син. В нього є необґрунтовані побоювання, що його можуть виселити з квартири. В день складання протоколу син прийшов у зазначену квартиру, щоб забрати свої речі. Батько вчинив сварку. Син в силу свого віку злякався і викликав поліцію. Виклик був не неправдивим, син злякався за своє життя, оскільки дії діда могли бути непередбачуваними».

Додані до протоколу пояснення ОСОБА_3 узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1 . ОСОБА_3 у поясненнях зазначає, що у нього з донькою та внуком склалися неприязні стосунки. Внук прийшов, щоб взяти ноутбук, який ОСОБА_3 давав йому під час навчання онука в школі, але на цей раз ОСОБА_3 відмовив у користуванні ноутбуком, виник скандал, внук викликав поліцію.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши інформацію, яка міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, вивчивши додані до протоколу документи, суддя прийшла до висновку, що відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

До такого висновку суддя дійшла з наступних підстав:

Згідно з положенням ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина 3 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за вчиненням неповнолітнім віком від 14 до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008 року, заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України».

Надані суду матеріали справи не містять доказів вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.183КУпАП.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення за ст..183 КУпАП, то відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а відповідно і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

З урахуванням викладених обставин суддя прийшла до висновку, що відсутній склад адміністративного правопорушення через відсутність об`єктивної сторони правопорушення, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст..184КУпАП, суддя

постановила

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом( посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяО. Л. Черниш