Справа № 347/1013/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

30.03.2023 року о 15:00 год. за місцем проживання в с. Яворів, матір ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо необхідних умов життя своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 2022 р.н., а саме недогляділа за дочкою, злегковажила безпекою та не передбачила наслідків, що призвели до технічних опіків лівої верхньої кінцівки 2-3 ступеня.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала в повному обсязі, ствердила, що лише на хвилину відвернулася і її дитину потягнула скатертину зі столу де був гарячий чай. ОСОБА_1 одразу поїхала в лікарню, щоб дитині надали медичну допомогу. Просила суд її суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП доводиться в сукупності наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 784618 від 18.04.2022 року. Вказаний протокол складений уповноваженою особою, та містить всі необхідні реквізити встановлені ст.256 КУпАП, підписаний особою, що притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ). Будь-яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено. ОСОБА_1 зазначила, що із протоколом про адміністративне правопорушення згідна, вину визнала. (а.с. 1);

- копією рапорта, у якому зазначено, що 30.03.2023 року до чергової частини Косівського РВП поступило повідомлення від чергового лікаря, що до них на лікування поступила дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із діагнозом термічних опік лівої верхньої кінцівки 2-3 ст. Причина опіків, - дитина потягнула скатертину та вилила на себе гарячий чай. (а.с. 2);

- копією письмового пояснення ОСОБА_1 , у якому вона зазначила, 30.03.2023 року близько 15:00 год. вона зборила для себе гарячий чай, дочка ОСОБА_3 , стала біля крісла і потягнула скатертину, яка лежала на столі в цей час на доньку вилився чай. ОСОБА_1 одразу з дочкою поїхала до Косівської ЦРЛ. Дане пояснення записано вірно, про що свідчить підпис (а.с. 3);

- поясненнями ОСОБА_1 наданими безпосередньо під час розгляду справи в судовому засіданні. Суд зауважує, що пояснення надані ОСОБА_1 в суді є добровільними, даними з власної згоди, та узгоджуються з матеріалами справи.

До матеріалів справи також долучено копію постанови Косівського районного суду від 27.03.2023 року, де ОСОБА_1 , було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та підставі ст. 22 КУпАП звільнено від відповідальності обмежившись усним зауваженням (а.с. 4-5).

Стаття 24 КУпАП не передбачає такого виду стягнення як усне зауваження, отже ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, тобто не є особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Також долучені копія паспорта ОСОБА_1 та копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 (а.с. 6-7)

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

Відповідно до частини 2 ст. 184 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто обов`язковою кваліфікуючою ознакою є вчинення правопорушення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

При дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом не встановлено, що ОСОБА_1 протягом року піддавалася адміністративному стягненню за порушення передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП. ОСОБА_1 було притягнуто адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, однак закрито провадження за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням. А отже ОСОБА_1 є такою, що адміністративної відповідальності не притягувалася.

Таким чином, ОСОБА_1 протягом року не було піддано адміністративному стягненню, а тому кваліфікація зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення є невірною.

Разом з тим, у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та вважає необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч. 1 ст. 184 КУпАП, перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення зафіксованих в протоколі.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, у виді попередження.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п. п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

п о с т а н о в и л а :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. (п`ятсот тридцять шість) 80 коп. (вісімдесят копійок) на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула