Справа № 393/249/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року смт Новгородка

Суддя Новгородківського районного суду Кіровоградської області Подліпенець Є.О., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Катеринівка Дунаєвецький район Хмельницька область, громадянина України, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , одруженого, військовослужбовець ЗСУ, механік апаратного відділення вузла зв`язку в/ч НОМЕР_1 , призваний по мобілізації, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Новгородківського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення серії А7083 № 29, складений 30.04.2023 року начальником зв`язку вузла зв`язку в/ч НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , згідно якого 30.04.2023 року о 12:00 годині солдат ОСОБА_1 перебував за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду. Солдату ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у в/ч НОМЕР_1 з використанням спеціального технічного засобу та тестів, але останній в присутності двох свідків висловив незгоду, тому огляд проводився у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР», за що відповідальність передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Проте, надав суду письмову заяву в якій просив провести розгляд адміністративного протоколу без його участі, вину у скоєному визнає.

Розглянувши письмову заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, приходжу до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відповідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною ч.1 ст.172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною ч.2 ст.172-20 КУпАП передбачена відповідальність за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Частиною 3 ст.172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до загальних приписів КУпАП адміністративна відповідальність для осіб настає при наявності в їх діях вини, яка є доведеною в законний спосіб.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 172-20 КУпАП, проводиться у відповідності до вимог КУпАП.

Статтею 256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, в протоколі зазначається суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Також, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в аспекті ст.ст. 251, 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є основним доказом і має відповідати всім критеріям та вимогам закону щодо його складання.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , ставиться у вину порушення ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме перебування за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.

Проте, під час розгляду справи встановлено, що зміст фабули (суть скоєного правопорушення) вказаного протоколу не відповідає вимогам КУпАП, оскільки протокол складений з підстав перебування військового ОСОБА_1 за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, тобто об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , не узгоджується з диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП, що фактично не дає можливості встановити наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

З огляду на вищевказане, беручи до уваги, що протокол складено з порушенням вимог КУпАП, він не може бути визнаний належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачен о адміністративну відповідальність.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім цього, розглядаючи справу повно та всебічно, даючи оцінку всім обставинам справи, слід зазначити наступне.

Як встановлено, на підтвердження пред`явлених ОСОБА_1 обвинувачень, до протоколу додано докази, а саме: копія направлення на медичний огляд з метою встановлення (підтвердження) перебування у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.04.2023 року № 535, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 352 від 29.04.2023 року, рапорт від 30.04.2023 року, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 148 від 20.07.2022 року, пояснення свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 29.04.2023 року, копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копія військового квитка серії НОМЕР_3 видана на ім`я ОСОБА_1 .

Крім того в наданих суду направленні на медичний огляд, висновку щодо результатів медичного огляду, поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказані рік, місяць та день виявлення ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння за місцем тимчасової дислокації військової частини, його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, направлення та проходження огляду (29.04.2023р), що зовсім не збігається з обставинами справи викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому їх походження суду невідомо, що виключає їх із кола доказів по справі.

Крім цього, рапорт ОСОБА_1 адресований командиру в/ч НОМЕР_1 долучений до протоколу про військове адмінправопорушення як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП не є належним доказом в силу ст.251 КУпАП.

Слід також наголосити, що сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Інші докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП матеріали справи не містять.

Між тим слід зазначити, що розглядаючи справу, суд не може вийти за межі пред`явлених обвинувачень та збирати докази з власної ініціативи.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, розглядаючи справу в межах пред`явлених звинувачень, а також беручи до уваги, відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 приходжу до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 221, 247 - 249, 251, 252, 268, 276 - 279, 280, 283 285, 287-289 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 172-20 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , та командиру військової частини НОМЕР_1 .

Суддя Є.ПОДЛІПЕНЕЦЬ