Справа № 585/1416/23
Номер провадження 3/585/709/23
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Каливод О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2023 року даний матеріал був повернутий до Роменського РВП ГУНП в Сумській області, для належного оформлення, так як в протоколі не зазначено частину ст. 130 КУпАП за якою притягується ОСОБА_1

10 травня 2023 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, після дооформлення повернувся до Роменського міськрайонного суду, згідно якого 30.03.2023 року о 16 год. 29 хв. в м.Ромни по вул. Прокопенка водій ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Продув алкотестер «Драгер», результат 2,60 проміле, чим порушив п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, приходжу до наступних висновків .

Згідно ч. 3 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак з доданої до матеріалів справи постанови Роменського міськрайонного суду від 10 лютого 2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП за вчинення порушення 30.03.2023 року о 18 год. 59 хв.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2023 року адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП повторно було повернуто до Роменського РВП ГУНП в Сумській області, для належного оформлення.

Із наведеного слідує, що ОСОБА_1 , на момент вчинення правопорушень за ст. 130 КУпАП, двічі протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП , тому дії ОСОБА_1 , слід перекваліфікувати з ч.3 ст.130КУпАП на ч.2 ст. 130 КУпАП. Оскільки кваліфікація дій ОСОБА_1 відбувається в бік пом`якшення відповідальності останнього, то суд не вбачає підстав для повторного повернення даного адміністративного матеріалу до Роменського ВП ГУНП на дооформлення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно дост.8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характерКодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогамист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 а Правил дорожнього руху України і тягне за собою відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП (враховуючи, що він повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП), оскільки факт правопорушення підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 117375 від 30.03.2023 року про те, що 30.03.2023 року о 16 год. 29 хв. в м.Ромни по вул. Прокопенка водій ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Продув алкотестер «Драгер», результат 2,60 проміле (а.с.2).

результатом тесту від 30.03.2023 року, згідно якого у ОСОБА_1 встановлено 2,60 проміле (а.с.3).

письмовими поясненнями свідків, згідно яких вони були присутні під час складання працівниками поліції адміністративного протоколу відносно гр.. ОСОБА_1 за керуванням транспортним засобом з ознаками алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд у встановленому законом порядку на стані сп`яніння із застосування газоаналізатору Драгер 6820. Результат 2,60 проміле. Про місце та час розгляду справи повідомлено ОСОБА_1 (а.с.4).

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, нестійка хода, за допомогою алкотестер Драгер Алкотест 6820. Результат огляду на стан сп`яніння проба позитивна, результат 2,60 проміле. З результатами згоден ОСОБА_1 . Даний акт підписаний ОСОБА_1 . Складений в присутності свідків (а.с.5).

компакт-диском на якому зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. На відео вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції. Продув прилад драгер, результат 2,60 проміле. Повідомив, що годину тому пив пиво та керував автомобілем. Також працівниками поліції було оголошено права та обов`язки ОСОБА_1 (а.с.6).

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , який раніше вчинив адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП повторно керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, ступінь його вини, вчинення адміністративного правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами (враховуючи, що ОСОБА_1 на відео під час складення протоколу про адміністративне правопорушення повідомив, що посвідчення водія не отримував), та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки доказів, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Крім того, на підставі ст. 40 - 1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст. 130, ст. ст. 221, 283-284, 287-291, 298-299, 326 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 2 ст. 130 КпАП України і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34000 ( тридцять чотири тисячі ) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності на наступний день після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана КАЛИВОД