Справа № 583/821/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

25.10.2022 відносно ОСОБА_1 до суду надійшли адміністративні матеріали за № 583/821/22, провадження № 3/583/13/23, № 583/822/22, провадження № 3/583/14/23 про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що дані адміністративні матеріали про адміністративне правопорушення стосуються однієї особи, одночасно розглядаються одним і тим же судом, суд вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження.

Так, ОСОБА_1 28.09.2022 о 23 год. 00 хв. по пров. Кириківському, 26 в м. Охтирка Сумської області, керував автомобілем марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 29.09.2022 о 02 год. 30 хв. по вул. Слобідській, 92 в м. Охтирка Сумської області, керував автомобілем марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на місця зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що в ніч на 29.09.2022 він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, однак транспортними засобами не керував. За кермом автомобілем марки «RENAULT KANGOO» знаходилася його подруга ОСОБА_2 , а він був пасажиром у вказаному автомобілі. Проїжджаючи повз блок- пост вони не зупинили автомобіль у відповідь на, що почули автоматну чергу. В подальшому, після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 пересів на місце водія, для того щоб виручити подругу, оскільки остання була злякана зазначеними подіями. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, так як дійсно вживав алкогольні напої, однак не керував транспортним засобом, а тому на пропозицію працівників поліції пройти огляд, надав згоду на проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Стосовно події, що мала місце 29.09.2022 о 02.30 год ОСОБА_1 пояснив наступне. Після того, як відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, він ще тривалий час залишився перебувати на блок-пості та просив надати йому автомобіль дістатися додому, оскільки іншим чином він не мав змоги повернутися додому, на що один з військовослужбовців зателефонував до поліцейського ОСОБА_3 та запитав останнього дозволу віддати йому автомобіль, на що поліцейський погодився, лише просив повідомити йому, яким шляхом він буде добиратися додому. ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції через які вулиці буде їхати та коли рухався по вул. Слобідській, що не далеко від місця його проживання, був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння через те, що у нього були наявні відповідні ознаки. Він повідомив працівникам поліції, що такий огляд на стан сп`янінні він нещодавно проходив, дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тому не має потреби проходити огляд повторно, залишив автомобіль і пішов додому пішки. Вважає, що у даному випадку у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як автомобіль йому було повернуто поліцейським незважаючи на той стан, у якому він перебував.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 28.09.2022 вона разом зі своїм другом ОСОБА_1 була в гостях. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вживав, то за кермо автомобіля марки «RENAULT KANGOO» сіла ОСОБА_4 , для того щоб відвезти останнього додому. При наближенні до блок-посту ОСОБА_4 не помітила, що на ньому хтось є, а тому не зупинилася, вона почула лише попереджувальний постіл в повітря. ОСОБА_4 дуже злякалася та зупинила автомобіль, а ОСОБА_1 пересів на місце водія, оскільки свідок розгубилася і не знала як поводити себе в ситуації, що склалася, а її неповнолітня дитина, яка знаходилася в автомобілі, почала плакати. Після цього до автомобіля підійшли військові, які викликали працівників поліції. ОСОБА_4 з дитиною відвезли додому, а ОСОБА_1 залишився на місці зупинки транспортного засобу. Свідок наголосила на тому, що на питання працівників поліції про те, хто саме керував транспортним засобом ОСОБА_4 повідомила їм, що це була вона, що підтвердив і ОСОБА_1 , однак працівники поліції не звернули на вказану обставину уваги.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, врахувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, доходжу наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 177287 та серії ААБ № 177342 від 29.09.2022; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 29.09.2022 о 00.45 год. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 29.09.2022 о 02.40 год. огляд ОСОБА_1 не приводився.

З переглянутого відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 177287 від 29.09.2022, вбачається, що на блок пості по пров. Кириківському в м. Охтирка Сумської області, було зупинено автомобіль марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_2 , в якому знаходилася жінка та чоловік, що представився як ОСОБА_1 , який вийшов з місця водія. По приїзду на місце події працівники поліції повідомилиОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з наявністю у нього ознак алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом, не зазначав про керування автомобілем іншою особою та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, для поїхав з працівниками поліції до лікарні на їх службовому автомобілі.

Суд приймає зазначені вище докази до уваги, вважає їх належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

На переконання суду доводи ОСОБА_1 про те, що він не керування транспортним засобом на час його зупинки є не переконливими та спростовуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом, а саме переглянутими в судовому засіданні відеозаписами подій.

Крім того, суд приходить до висновку, що пояснення аналогічного змісту дані свідком ОСОБА_4 з метою уникнення ОСОБА_1 , з яким вона підтримує дружні стосунки, адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони не узгоджуються з дослідженими доказами, які суд визнає належними та допустимими.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що узгоджуються між собою, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Разом з тим суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно інкримінованого йому діяння 29.09.2022 о 02.30 год, оскільки він керував автомобілем з дозволу працівника поліції.

Так відповідно до переглянутого відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 177342 від 29.09.2022, що працівники поліції зупинили автомобіль марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 . Інспектор повідомив водію про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з наявністю у нього ознак алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем, на що останній категорично відмовився, пославшись на те, що в лікарні він вже був, де здавав аналізи на визначення стану алкогольного сп`яніння, після цього він забрав свій автомобіль, на якому їде додому. Під час події ОСОБА_1 вів себе зухвало, агресивно, виражався нецензурною лайкою, намагався ухилитися від процедури проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Вказану поведінку, поліцейські розцінили, як відмову від проходження огляду, що є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Аналізуючи наведене суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення(справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Таким чином, суду не було надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, що інкримінується йому за діяння від 29.09.2022 о 02.30 год. по вул. Слбідській, 92 в м. Охтирка Сумської області (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №177342).

Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

При призначенні стягнення суд, враховуючи характер правопорушення, особу порушника, його вік, стан здоров`я, ступінь вини, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті за вказане правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. В даному випадку така міра покарання буде відповідати тяжкості та наслідкам скоєного правопорушення, забезпечить недопущення скоєння правопорушень на подальше.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: (2684 грн. х 0,2)=536,80 грн.

Керуючись ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 № 583/821/22, провадження № 3/583/13/23, № 583/822/22, провадження № 3/583/14/23 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 583/821/22, провадження № 3/583/13/23.

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за епізодом від 29.09.2022 о 23.00 год., вчиненим по пров. Кириківському, 27 в м. Охтирка Сумської області (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 177287).

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за цим законом адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня набрання чинності постановою суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за епізодом від 29.09.2022 о 02.30 год. по вул. Слобідській, 92 в м. Охтирка Сумської області (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №177342) закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко