ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1242/23 Номер провадження 33/814/1444/23Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Греся А.О., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бердніченко О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, та із застосуванням ст.36 КУпАП накладено на нього стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб.

Строк відбування стягнення ОСОБА_1 ухвалено обчислювати з моменту його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він, будучи за постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 вересня 2022 року визнаним винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повторно протягом року, а саме: 07 травня 2023 року приблизно о 16 годині, 05 червня 2023 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, 07 червня 2023 року приблизно о 04 годині та 10 червня 2023 року о 18 годині, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , у присутності своєї малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив щодо своєї співмешканки - ОСОБА_2 , яка знаходиться у вагітному стані, психологічне насильство в сім`ї: голосно кричав, ображав, провокував бійку, вибивав двері, виганяв із будинку та погрожував фізичною розправою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2023 року та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апелянт і потерпіла були належним чином повідомлені про місце, дату й час судового засідання апеляційної інстанції та до суду не з`явились, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не направляли. Водночас у засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Бердніченко О.П., підтвердила те, що апелянт не заперечує проти здійснення розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

На підставі ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання осіб, які були належно повідомлені про апеляційний розгляд, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді, думку представника на підтримку апеляційної скарги, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона підлягає до задоволення з огляду на таке.

Частиною 7 ст.294 КУпАП регламентовано, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Однак, місцевий суд з достатньою повнотою не дослідив і не перевірив усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У силу ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених у ст.255 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

За ч.2 ст.173-2 КУпАП відповідальність настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» унормовано, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичним насильством є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під економічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Таким чином, з аналізу наведених вище положень убачається, що обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення у вигляді завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, або ж наявності реальної можливості завдання названої шкоди.

За змістом протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ №282063, №281492, 282066, №2811493 ОСОБА_1 ставилось у вину те, що він, будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме:

07 червня 2023 року приблизно о 04 годині - кричав, ображав, провокував бійку;

07 травня 2023 року - вибивав двері в будинок, голосно кричав в присутності малолітньої дитини;

05 червня 2023 року приблизно о 18 годині 30 хвилин - морально знущався, принижував і погрожував фізичною розправою.

Також 10 червня приблизно о 18 годині ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 застосував щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру - вчинив сварку, ображав нецензурною лайкою, намагався розпочати бійку та виганяв із помешкання (а.с.1, 13, 27, 37).

Суд першої інстанції, визнаючи на підставі викладених вище протоколів ОСОБА_1 винуватим і накладаючи на нього стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, установив те, що він, будучи за постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 вересня 2022 року визнаним винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повторно протягом року, а саме: 07 травня 2023 року приблизно о 16 годині, 05 червня 2023 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, 07 червня 2023 року приблизно о 04 годині та 10 червня 2023 року о 18 годині, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , у присутності своєї малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив щодо своєї співмешканки - ОСОБА_2 , яка знаходиться у вагітному стані, психологічне насильство в сім`ї: голосно кричав, ображав, провокував бійку, вибивав двері, виганяв із будинку та погрожував фізичною розправою.

Проте, місцевий суд не врахував те, що в протоколах по кожному епізоду правопорушення не встановлено, чи могла бути або, чи була завдана шкода фізичному, психічному здоров`ю потерпілої внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 , що позбавляє також можливості дійти висновку, якого саме характеру було спричинено насильство потерпілій при тому, що під домашнє насильство психологічного характеру, виключно факт якого було встановлено судом першої інстанції, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю потерпілої особи.

Тобто, викладена в протоколах фабула в порушення вимог ч.1 ст.256 КУпАП не містять обов`язкових елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, що підлягають доказуванню, а тому не відповідає диспозиції цієї норми КУпАП.

Окрім того, протоколи серії ВАВ №282063, №281492, 282066 узагалі не містять зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення, а в протоколі серії ВАВ №2811493 не вказано й кваліфікуючої ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, у вигляді притягнення протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Тобто, складені в такий спосіб протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 завчасно унеможливлювали притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки викладені в них обставини не утворюють складу даного правопорушення.

Усунути наведені вище істотні порушення вимог закону неможливо в ході судового розгляду, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати зазначені в цьому протоколі обставини правопорушення.

Викладене вище узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою суд не має права самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення, оскільки це становитиме порушення права на захист особи та принципу рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року також відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

За таких обставин, місцевий суд помилково встановив наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому оскаржувану постанову належить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун