КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/206/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Родіонов С.О.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонськогорайонного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Як встановлено судом, 10.09.2022 року о 21 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Богатирській, 15, в порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «FORD FIESTA», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у лікаря нарколога.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Оболонськогорайонного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі.

Обгрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 посилається на те, що постанова є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що висновок лікаря є безпідставним та недійсним, оскільки лабораторні дослідження в закладі охорони здоров'я не проводились. Разом з тим, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Однак біоматеріал у ОСОБА_1 не відбирався, а сечу здати він не зміг через фізіологічні причини.

Також ОСОБА_1 , обґрунтовуючи скаргу, посилається на те, що працівники поліції за відсутності висновку лікаря-нарколога про перебування у стані сп`яніння, склали протокол про керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння до складання висновку лікаря. Зокрема, протокол складений 10.09.2022 року о 22 год. 05 хв., а висновок лікаря заповнений 11.09.2022 року.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд до медичного закладу, що свідчить про те, що огляд проводився незаконно.

ОСОБА_1 у скарзі також посилається на те, що 12.09.2022 року пройшов огляд у лікаря нарколога самостійно, однак суд першої інстанції не взяв відповідний висновок лікаря-нарколога до уваги.

Виходячи зі змісту постанови, справа судом фактично не розглядалась, замість цього суд просто виготовив постанову з шаблону на скору руку; постанова не мотивована і явно не відповідає реальним обставинам справи та наявним доказам. Очевидним є те, що весь процес судочинства в цій справі був зведений до виготовлення шаблонної постанови, є копіюванням різних статей законів, без будь-якого власного сенсу і без найменшого натяку на об`єктивний розгляд.

Вищенаведене у своїй сукупності є підставою для висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката Науменка В.Б., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 375722 від 10.09.2022 року (а.с.1); висновок лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.09.2022 року (а.с.2); диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.3).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП охоплюються одразу три склади адміністративного правопорушення: по-перше, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Кожен склад складає окреме правопорушення.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 375722 від 10.09.2022 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою (а.с.1);

- висновком лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.09.2022 року (а.с.2), яким встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди) на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 004897, складеному о 21 год. 49 хв. 10.09.2022 року;

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого підтверджується та обставина, що при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога було встановлено, що ОСОБА_1 10.09.2022 року керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння (а.с.3).

Крім того, апеляційним судом з метою перевірки достовірності даних, зазначених у висновку, було витребувано Акт медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №004897 (а.с.63), згідно якого заключним діагнозом у ОСОБА_1 зазначено: стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів (встановлено клінічно).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 11.09.2022 року, Актом медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №004897 від 10.09.2022 року, згідно яких ОСОБА_1 під час огляду, проведеного 10.09.2022 року о 21 год. 49 хв. перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди), а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який повністю відтворює та підтверджує обставини, викладені у протоколі та інших письмових доказах.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі, приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники поліції за відсутності висновку лікаря-нарколога склали протокол про керування в стані наркотичного сп`яніння до появи самого висновку, датованого 11.09.2022 року, то такі доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 375722 був складений 10.09.2022 року о 22 год. 05 хв. (а.с.1). До протоколу долучено висновок лікаря, заповнений 11.09.2022 року (а.с.2). При цьому, вищевказаний долучений до протоколу висновок лікаря від 11.09.2022 року складений на підставі даних, що містяться в Акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №004897, який складений 10.09.2022 року о 21 год. 49 хв. (а.с.63). У даному Акті, зокрема, зазначено, що о 00 год. 15 хв. 11.09.2022 року ОСОБА_1 ухиляється від здачі сечі, багаторазово пропонувалося випити води, пив, але говорить, що до туалету не може сходити. Відтак, лікар-нарколог встановив ОСОБА_1 стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів на підставі виявлених при проведенні огляду ознак наркотичного сп`яніння, які відповідали клінічним ознакам, встановленим у розділі F12.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 знаходився у медичному закладі більше двох годин, неодноразово намагаючись здати біологічні зразки (остання спроба мала місце о 00 год. 15 хв. 11.09.2022 року), лікар-нарколог і вказав у висновку №004897 дату заповнення - 11.09.2022 року, що відповідає встановленим апеляційним судом обставинам та повністю підтверджується переглянутим судом відеозаписом.

Відтак, з проаналізованих судом наявних у справі письмових доказів вбачається, що протокол, складений 10.09.2022 року о 22 год. 05 хв., був складений після проведення огляду та встановлення лікарем-наркологом ОСОБА_1 діагнозу - стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів на підставі виявлених при проведенні огляду ознак наркотичного сп`яніння, які відповідали клінічним ознакам встановленим у розділі F12.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10), оскільки огляд був проведений 10.09.2022 року о 21 год. 49 хв., що підтверджується наявними у справі доказами.

Що стосується посилань ОСОБА_1 у скарзі на те, що висновок КМНКЛ «Соціотерапія» є недійсним, оскільки лікар не проводив лабораторні дослідження, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Так, відповідно до листа КНП КМНКЛ «Соціотерапія» № 310 від 23.02.2023 року та Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004897 від 10.09.2022 року, які були надані на запит Київського апеляційного суду, вбачається, що лікар-нарколог ОСОБА_2 , який 10.09.2022 року о 21 год. 49 хв. проводив огляд ОСОБА_1 , в присутності капрала поліції Кицарини H.H.: повідомив ОСОБА_1 про процедуру проведення огляду, процедуру відбору біологічного середовища (сечі) для лабораторного дослідження та отримав від нього інформовану добровільну згоду на проведення огляду; провів огляд зовнішнього вигляду ОСОБА_1 , а саме: стан одягу, шкіри, наявність пошкоджень; перевірив поведінку ОСОБА_1 : стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості; мовну здатність; вегетативно-судинні реакції; дихання; пульс, артеріальний тиск; зіниці; ністагм при погляді вбік; рухову сферу; міміку; ходу; точні рухи; наявність тремтіння повік, язика, пальців рук; запах алкоголю з рота; опитав ОСОБА_1 щодо перенесених травм, про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При проведенні огляду лікар-нарколог ОСОБА_2 виявив у ОСОБА_1 клінічні ознаки наркотичного сп`яніння, які відповідали клінічним ознакам, встановленим у розділі F12.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10), які були внесені у пункти 9-17 Акту № 004897.

Відповідно до Інструкції, на підставі виявлених при проведенні огляду клінічних ознак наркотичного сп`яніння, лікар-нарколог ОСОБА_2 встановив ОСОБА_1 діагноз: «Стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів (марихуана)», вніс запис про діагноз у пункт 20 Акта № 004897, з яким в присутності капрала Кицарина Н.Н. ознайомив ОСОБА_1 , та з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 здати біологічне середовище (сечу) на лабораторне дослідження.

Згідно з записами у пунктах 22-24 Акта № 004897 ОСОБА_1 біологічне середовище (сечу) на лабораторне дослідження не здав, від пропозиції лікаря- нарколога ОСОБА_2 випити воду для посилення сечовипускання на протязі тривалого часу ухилявся та відмовлявся.

Враховуючи, що відповідно до Інструкції наявність чи відсутність стану сп`яніння в обстежуваної особи встановлюється за результатом огляду на підставі виявлених у обстежуваної особи клінічних ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння, а лабораторне дослідження біологічного середовища не встановлює стан сп`яніння, а проводиться з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, заключний діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів» лікар-нарколог ОСОБА_2 встановив ОСОБА_1 на підставі виявлених при проведенні огляду ознак наркотичного сп`яніння, які відповідали клінічним ознакам, встановленим у розділі F12.0 глави V Психічні поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10).

Враховуючи вищевикладене, підстав ставити під сумнів порядок огляду ОСОБА_1 , правильність встановленого лікарем-наркологом діагнозу, зробленого за результатами такого огляду, який зафіксовано в Акті від 10.09.2022 року, немає.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння, оскільки до листа КНП КМНКЛ «Соціотерапія» № 310 від 23.02.2023 року долучено копію направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.09.2022 року у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» (а.с.64). Факт оформлення даного направлення працівником поліції підтверджується і відеозаписом, з якого вбачається, як працівник поліції надає це направлення лікарю-наркологу перед проведенням огляду ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції залишив без уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.09.2022 року, згідно якого у ОСОБА_1 при проведенні огляду 12.09.2022 року ознак сп`яніння не виявлено (а.с.17), апеляційним судом відхиляються, оскільки цей висновок ОСОБА_1 був отриманий в порядку самозвернення до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і такий огляд здійснюється в присутності поліцейського. Враховуючи викладене, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано не взяв до уваги даний висновок.

Інших доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах Серявін та інші проти України, Трофимчук проти України, Проніна проти України). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О. Матвієнко