Справа № 216/892/23
провадження 3/216/841/23
ПОСТАНОВА

іменем України

10 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чирський Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії ААД № 421622 від 20.01.2023 р., ОСОБА_1 , 20 січня 2023 року о 23-15 год. в м. Кривому Розі по пр. Миру, 4 керував транспортним засобом Mercedes-Benz S500L, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування вказаним транспортним засобом, тобто був позбавлений такого права постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2022 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме: 25.11.2022 року за ст. 126 ч. 4 КУпАП.

Він же, згідно протоколу серії ААД № 421623 від 20.01.2023 року 20 січня 2023 року о 23-15 год. в м. Кривому Розі по пр. Миру, 4 керував транспортним засобом Mercedes-Benz S500L, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці оче, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. До адміністративної відповідальності водій ОСОБА_1 притягувався протягом року за ч.1 ст. 130 КУпАП, тому за його дії передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином завчасно.

16.03.2023 року та 10.04.2023 року на адресу суду надійшли клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Касьяна М.С., в яких він просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивує тим, що працівниками поліції під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. та ст. 266 КУпАП, зокрема: ОСОБА_1 не надавалося направлення для проходження огляду та відсутні ознаки повторності вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення за ч 2 ст. 130 КУпАП, оскільки станом на 10.04.2023 р. жодна постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП законної сили не набрала, а посилання на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2022 р. є необгрунтованим, оскільки на вказана постанова оскаржена у встановленому порядку та направлена до суду апеляційної інстанції для розгляду. Станом на 10.04.2023 р. жодного рішення за результатами розгляду апеляційної скарги не приймалось. Крім того, захисником надано висновок КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР № 272 від 21.01.2023 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 при огляді на стан сп`яніння ознак наркотичного, алкогольного сп`яніння не виявлено.

Також зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки 12 жовтня 2022 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було прийнято рішення по справі №212/4335/22, яким ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, на яку ОСОБА_1 було подано апеляційну скарг, тобто вказана постанова не набрала законної сили, зважаючи на її апеляційне оскарження у Дніпровському апеляційному суді на час оформлення оспорюваного протоколу, що виключає можливість інкримінувати дії ОСОБА_1 як особи, яка керувала ТЗ, будучи позбавленим такого права.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За викладених обставин наявні достатні підстави для розгляду адміністративних матеріалів в одному провадженні.

Повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .

У відповідності до ст. 266 КУпАП у редакції, чинній на час складання протоколу, особи, які керують, зокрема, транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. п. 2 - 4 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підставив вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), зокрема: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як встановлено в судовому засіданні, працівники поліції порушили встановлений ст. 266 КУпАП та Інструкцією порядок проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, що тягне за собою недопустимість зібраних у справі доказів.

Так, з долученого до протоколу відеозапису з боді камери 475634, 475626 не вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, у тому числі й тих, що відображено у протоколі (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Поліцейський взагалі не зазначав підстав та ознак, за якими запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`ягніння як водія транспортного засобу, не повідомив ОСОБА_1 про виявлення в нього об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння, що ставить під сумнів законність самої вимоги пройти огляд на стан сп`яніння особі, в якої таких ознак не спостерігається. Відеозаписом не зафіксовано перевірку реакцію зіниць очей водія на світло, поведінки, що не відповідає обстановці, порушення мови. Мова ОСОБА_1 є звичайною та чіткою.

Як вбачається з Висновку медичного огляду КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР № 272 від 21.01.2023 року, в результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного о 01-14 год. 21.01.2023 р. встановленіо, що він не перебуває у стані наркотичного та алкогольного сп`яніння.

Відсутні в матеріалах справи й докази про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також щодо складання поліцейськими Направлення для проходження медичного огляду, що прямо передбачено ст.266 КУпАП та Інструкцією. Вказаний факт додатково свідчить про відсутність з боку поліцейських обґрунтованої підозри щодо перебування останнього в стані сп`яніння.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що процедура огляду водія на стан сп`яніння та фіксація проведення такого огляду, не відповідає вимогам закону та відповідні дії здійснені з порушенням права на захист ОСОБА_1 .

Крім того, частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії, а саме Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністратинні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року. Відповідно п.3 розділу 1 Інструкції, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правовопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Крім того, відповідно до п.п. 1, 4, 5 розділу VII Інструкції повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2022 року було прийнято рішення по справі №212/4335/22, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Згідно інформації щодо стадій розгляду судових справ та звітів про автоматизований розподіл, що міститься на офіційному веб-порталі «Судова влада України» 24 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду, тобто вказана постанова не набрала законної сили, зважаючи на її апеляційне оскарження у Дніпровському апеляційному суді на час оформлення оспорюваного протоколу.

Частиною 1 статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави дійти висновку, що постанова Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.10.2022 року (справа №212/4335/22) не набрала законної сили, зважаючи на її апеляційне оскарження у Дніпровському апеляційному суді на час оформлення оспорюваного протоколу.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня повторність вчинення адміністративного правопорушення, оскільки адміністративному стягненню він не піддавався.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Отже, для настання відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП має відбутися повторність вчинення правопорушення протягом року.

При цьому, згідно Постанови КМУ від 17.12.2008 р. № 1086, Посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення , за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. (п. 4).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В протоколі серії ААД № № 421622 від 20.01.2023 року зазначено,що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування вказаним транспортним засобом, тобто був позбавлений такого права постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2022 року. Проте, як зазначалось вище вказана постанова на момент складання відповідного протоколу не набрала законної сили, оскільки була оскаржена до Дніпровського апеляційного суду та відповідно рішення за нею постановлено не було. В матеріалах справи відсутні постанови у справах про адміністративні правопорушення, які містять позначки щодо набрання законної сили.

Зазначене свідчить про відсутність підстав працівників поліції складати протокол стосовно ОСОБА_1 за ознаками позбавлення останнього у праві керування ттранспортним засобом, який фактично на час складання протоколу був тимчасово обмежений у праві керування транспортним засобом.

Таким чином, одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а матеріали справи не містять належних доказів вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки "кримінальним обвинуваченням" у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд вважає за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 36, 125, 130,245,247,251-252,256,266,279-280 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справ про адміністративні правопорушення за № 216/892/23 та № 216/897/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження під єдиним номером № 216/892/23.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч.5, 130 ч. 1 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя Г. М. Чирський