ЄУН 174/961/23
н/п 3/174/283/2023
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2023 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ст.173 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 194756 від 05.10.2023, 17.09.2023, о 22:00 год., гр-н ОСОБА_1 , знаходився в стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_2 , висловлювався грубою нецензурною лайкою в адресу працівників поліції, на неодноразові законні вимоги припинити порушувати публічний порядок в громадському місці не реагував. У відділенні поліції адміністративної будівлі по вул.Степова, 8, м.Вільногірськ продовжував порушувати публічний порядок, кричав, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував працівникам поліції фізичною розправою, на неодноразові законні вимоги припинити свої протиправні дії не реагував, чим своїми діями порушив публічний порядок.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно такий факт мав місце, у вчиненому щиро кається.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.).

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, і відповідно до рішень у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява №36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від інших злочинів. Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 683/37/19.

Відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, передбачена ст.185 КУпАП.

Відмова від виконання законних вимог працівників поліції, якщо вона вчинена як протидія затриманню, виражена у зухвалій формі і свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок, охоплюється диспозицією ст.185 КУпАП

Разом з тим, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не виконав неодноразові законні вимоги працівників поліції припинити порушувати «публічний порядок» в громадському місці - по вул.Центральній, 39, м.Вільногірськ та продовжив свої дії у відділенні поліції - кричав, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував працівникам поліції фізичною розправою, на неодноразові законні вимоги припинити свої протиправні дії не реагував, і таким чином, в його діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП України, а не ст.173 КУпАП України, по якій його притягнуто до адміністративної відповідальності, а перекваліфікація дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи в суді, нормами чинного КУпАП не передбачена.

До того ж, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суб`єктивну сторону правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки не зазначено мотив його дій (з хуліганських спонукань, на ґрунті особистих неприязних стосунків тощо) та форму вини (умисна, необережна).

Також, не конкретизовано і об`єктивну сторону правопорушення в його діях, так як не зазначено, в чому саме полягало порушення ним «публічного порядку» в громадському місці».

До того ж, в матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_2 з даного приводу, однак в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок події вона не зазначена.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено посадовою особою з порушеннями чинного законодавства, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, в діях ОСОБА_1 належним чином не конкретизовані, вина останнього у вчиненні дрібного хуліганства достатніми та допустимими доказами не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ст.173, ст.284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова