Справа № 367/2982/23
Провадження №3/367/1444/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 травня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді: Шестопалової Я.В.,

при секретарі: Янковому І.Л.,

за участі особи, що притягається

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

потерпілого: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

26.04.2023 року о 13:30 год. гр. ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , влаштувала сімейну сварку з співмешканцем ОСОБА_2 , в ході якої висловлювалась нецензурною лайкою, ображала, внаслідок чого скоїла психологічне насильство в сім`ї, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою провину у вчиненому правопорушенні не визнала та суду пояснила, що вона з ОСОБА_2 раніше періодично проживали разом в її квартирі, приблизно їх стосунки та спільне проживання почались з 2019 року. На передодні 26.04.2023 року вони посварились, та 26.04.2023 року вона зібрала всі речі ОСОБА_2 та виставила їх в коридор перед вхідними дверима до квартири та поїхала на роботу. Того ж дня, вдень їй подзвонила сусідка та сказала, що ОСОБА_2 викликав поліцію, щоб ті відкрили йому двері до квартири ОСОБА_1 , щоб він міг забрати всі його речі, які, як він вважав, були не зібрані ОСОБА_1 та не виставлені перед квартирою. Після чого, ОСОБА_1 сама викликала поліцію та поїхала з роботи додому. Через деякий час вона приїхала додому та зайшла в під`їзд разом із працівниками поліції та підійшовши до своєї квартири, де вже був ОСОБА_2 , останній влаштував сварку, вимагав віддати йому усі його речі, але ОСОБА_1 відмовила, оскільки всі його речі вона зібрала, та повідомила ОСОБА_2 , що у разі наявності в нього майнових претензій він може звернутися до суду. Під час даної сварки, ОСОБА_2 погрожував оприлюднити інтимні фото ОСОБА_1 , які він зробив таємно від неї на приховані камери, які ОСОБА_2 поставив у її квартирі, без її відома та дозволу. Також, ОСОБА_2 зламав електронну пошту ОСОБА_1 та отримав доступ до неї та її соціальних мереж, внаслідок чого погрожував ОСОБА_1 оприлюднити й її переписки з її знайомими, які на справді вів ОСОБА_2 від її імені та в решті решт на його сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» ОСОБА_2 виклав скріншоти таких переписок. Також ОСОБА_1 зазначила, що в даних переписках, ОСОБА_2 дискредитував її, зокрема розказуючи її контактам, що вона зареєстрована на порносайті, що не відповідає дійсності. Крім того, ОСОБА_2 постійно телефонує ОСОБА_1 з різних номерів телефонів та висловлює подібні погрози. Також, ОСОБА_2 виклав на сайт знайомств її фотографію. При цьому, ОСОБА_1 , не заперечувала, що у відповідь на висловлені ОСОБА_2 образи в її сторону, вона у відповідь порадила останньому звернутись до лікаря. Крім того, потерпіла ОСОБА_1 подала в судовому засіданні письмові докази, а саме скріншоти на яких зображено пости ОСОБА_2 в соціальній мережі «Фейсбук» та скріншоти з меседжера, на яких наявні повідомлення з зазначеними ОСОБА_1 в її поясненнях погрозами зі сторони ОСОБА_2 .. Таким чином, ОСОБА_1 вважала, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому просила закрити провадження відносно неї.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 26.04.2023 року він приїхав до ОСОБА_1 додому, щоб забрати свої речі, але її вдома не було. Двері до коридору перед квартирою відчинила подруга ОСОБА_1 , після чого він побачив свої речі, але помітив, що там було не все його майно. Після чого, оскільки він не міг потрапити до квартири ОСОБА_1 , ОСОБА_2 викликав поліцію. Так, через деякий час ОСОБА_1 приїхала одночасно із поліцією, та ОСОБА_2 в присутності працівників поліції попросив ОСОБА_1 відкрити йому двері до квартири, щоб забрати всі свої речі на що остання відмовила. Після чого, ОСОБА_2 почав висловлюватись на адресу ОСОБА_1 нецензурними словами та образами, зокрема називав ОСОБА_1 «шльондра». Разом із тим, ОСОБА_2 зазначив, що він на адресу ОСОБА_1 ніяких погроз не висловлював. Також, ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 сказала йому: «що в нього з мозком не все в порядку та що він дебіл, намаханий, аб`юзер, альфонс, і що йому необхідно лікуватись», в результаті цих висловлювань він образився на неї. Після чого, працівниками поліції було складено протоколи про адміністративне правопорушення відносно нього та ОСОБА_1 ..

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, беручи до уваги пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілого, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, під домашнє насильство психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Під домашнє фізичне насильство підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно нанесено побої, заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання чи словесні образи не формують собою психологічне насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 26.04.2023 року образливо висловлювалась на адресу ОСОБА_2 через виникнення між ними конфлікту в той день. Крім того судом встановлено, що ОСОБА_2 тривалий проміжок часу на грунті ревнощів погрожує останній, оприлюдненням її особистих переписок та відвертих фото та влаштовує сварки, що спричиняє ОСОБА_1 моральні страждання.

В судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що вчиняє всі ці дії з метою впливу на колишню співмешканку та намагається викликати у неї почуття провини та сорому за зраду. Також останній пояснив, що під час конфлікту 26.04.2023р. від образливих висловлювань ОСОБА_1 в його бік йому було неприємно, але моральних страждань він не зазнав та психологічного насилля не відчував.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного та фізичного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та які б підпадали під ознаки домашнього насильства.

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 23-40-1, 173-2, 245, 247, 256, 268, 276-284, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: Я.В. Шестопалова