НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

31 травня 2023 року Справа № 322/606/23 (Провадження № 3/322/443/23)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення, що надійшла до суду 24.05.2023 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

19.05.2023 близько о 17:30 годин ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу та погрози фізичною розправою, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правопорушник та потерпіла належать до категорії осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину визнав частково, показав, що дійсно 19.05.2023 у вечірній час він зі своєю співмешканкою поверталися додому. Перед цим вживали алкогольні напої і сп`яніли. Між ними виникла сварка з ОСОБА_2 . Він, так би мовити тягнув її додому оскільки остання була в стані сильного сп`яніння, чіплялася до військових, однак та впиралася. Застосовувати фізичне насильство він наміру не мав. Не пам`ятає, що виражався в її бік нецензурно. Свої дії поясним перебуванням у стані сп`яніння. У вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що з потерпілою примирився того ж дня.

ОСОБА_2 повністю підтвердила показання ОСОБА_1 , зазначила що ОСОБА_1 під час описаних подій силою тягнув її додому, а вона цього не хотіла. Допускає, що на той момент співмешканець міг керуватися добрими намірами, однак вона такі дії розцінила іншим чином. З ОСОБА_1 вони примирилися того ж дня. Просила його суворо не карати.

Судом досліджено письмові докази наданні відділенням поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №053978 від 19.05.2023, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №311688 від 19.05.2023, реєстрацію відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №956 від 19.05.2023, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмові поясненнями ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_2 і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Заслухавши ОСОБА_1 і потерпілу оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КУпАП, є щире розкаяння винного. Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст.35 КУпАП, відсутні.

Суддею взято до уваги і те, що внаслідок сварки між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не було завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Втім, і сама ймовірність заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої внаслідок дій ОСОБА_1 з огляду на їх характер, була незначною.

Сукупність наведених обставин дає підстави стверджувати про те, що вчинене ОСОБА_1 психологічне насильство по відношенню до потерпілої не було істотним.

За правилом ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, суддя дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з огляду на малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.22, 221, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , зі звільненням його від адміністративної відповідальності, з огляду на малозначність вчиненого ним правопорушення, обмежившись оголошенням ОСОБА_1 , усного зауваження.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов