ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/295/23 Справа № 697/76/23 Категорія: ч. 2 ст. 172-7 КУпАПГоловуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю прокурора Гречаника Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Хорошун О.В. на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, депутата Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.02.2023 об`єднано в одне провадження справу № 697/76/23 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та справу № 697/77/23 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 та присвоєно об`єднаній справі № 697/76/23, провадження № 3/697/134/2023.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 , будучи депутатом Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства)» своїй дочці ОСОБА_2 , на двадцять першій сесії Бобрицької сільської ради від 26.01.2022, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Юридичними наслідками у даному випадку є прийняття рішення Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області № 21-32/VIII від 26.01.2022 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03. Для ведення особистого селянського господарства)».

Крім того ОСОБА_1 , будучи депутатом Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» рішення «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) у власність» своїй дочці, на двадцятій сесії Бобрицької сільської ради від 24.12.2021, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Юридичними наслідками у даному випадку є прийняття рішення Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області № 20-47/VIII від 24.12.2021 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) у власність» своїй дочці ОСОБА_2 .

Не погодившись із постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Хорошун О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2023, а провадження закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що у протоколах про адміністративні правопорушення не вбачається наявність приватного інтересу та відсутні посилання на факт, що приватний інтерес суперечить службовим чи представницьким повноваженням і така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення чи вчинення дій ОСОБА_1 .

Вказує, що матеріали справи не містять доказів, що в діях ОСОБА_1 є наявність умисної форми вини та був взагалі умисел на вчинення корупційного діяння та впливу на об`єктивність чи неупередженість при прийнятті рішення чи вчинення дій для цього, як обов`язкового елемента суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Зазначає, що судом було допущено ряд порушень норм і принципів процесуального законодавства, які дають підстави вважати оскаржувану постанову незаконною, зокрема судом допущено: покладення в основу рішення про винність ОСОБА_1 припущення, в порушення вимог ст. 62 Конституції України; інквізиційність процесу - суд прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 виходячи із того, що він не доказав своєї невинуватості, в той час як за аналогією із кримінальним процесом, завдання доведення вини покладається на компетентний орган; дослідження і покладання в основу визнання особи винною, матеріали пленарного засідання сільської ради, які не є предметом обвинувачення і на них не посилається у протоколах про адміністративні правопорушення особа, яка їх склала.

Вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення від 03.01.2023 відносно ОСОБА_1 складено з порушенням ст. 254 КУпАП, позаяк матеріали, які містять всі докази про нібито вчинення останнім адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, надійшли 07.11.2022 на адресу УСР в Черкаській області та за період з 07.11.2022 по 03.01.2023 оперуповноваженим УСР не вчинено жодних значущих дій по збору доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання в черговий раз не з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Хорошун О.В., які про поважні причини неявки не повідомили, що, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи по суті заявлених апеляційних вимог.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурора Гречаника Р.І. про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, обов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КпАП України суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, в пункті 2 Примітки визначено, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що вина останнього є доведеною та підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП як вчинення дій та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП підтверджується дослідженими судом належними і допустимим доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 14/2023 від 03.01.2023 згідно якого ОСОБА_1 , будучи депутатом Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства)» своїй дочці ОСОБА_2 на двадцять першій сесії Бобрицької сільської ради VIIІ скликання від 26.01.2022, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення № 15/2023 від 03.01.2023 згідно якого ОСОБА_1 , будучи депутатом Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» рішення «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) у власність» своїй дочці на двадцятій сесії Бобрицької сільської ради VIII скликання від 24.12.2021, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП;

- копією рішення Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області №1-1/VIII від 20.11.2020 «Про початок повноважень депутатів Бобрицької сільської ради», відповідно якого, прийнято до відома факт початку повноважень депутатів Бобрицької сільської ради VIII скликання, зокрема ОСОБА_1 ;

- копією рішення Бобрицької сільської ради Черкаської області від 24.12.2021 № 20-47/VIII «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) у власність», згідно якого надано дозвіл, зокрема ОСОБА_2 (дочці ОСОБА_1 ) на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (зі зміною цільового призначення на 01.03 для ведення особистого селянського господарства) площею 1.4935 га, кадастровий номер :01:001:1327 у приватну власність;

- копією результатів відкритого поіменного голосування депутатів 20 сесії VIII скликання від 24.12.2021 Бобрицької сільської ради Черкаської області «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) у власність» з яких вбачається, що ОСОБА_1 проголосував «за»;

- копією рішення Бобрицької сільської ради Черкаської області від 26.01.2022 № 21-32/VIII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства)», яким вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) із земель комунальної власності, зокрема, дочці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ;

- копією результатів відкритого поіменного голосування депутатів 21 сесії VIII скликання від 26.01.2022 Бобрицької сільської ради Черкаської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства)», згідно яких ОСОБА_1 проголосував «за».

Дослідивши вищезазначені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та про наявність в його діях їх складу, а саме, вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» закріплено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

На підставі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Із матеріалів справи вбачається та достовірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства)» своїй дочці ОСОБА_2 на двадцять першій сесії Бобрицької сільської ради VIIІ скликання від 26.01.2022, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, депутат Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_1 прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» рішення «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) у власність» своїй дочці ОСОБА_2 на двадцятій сесії Бобрицької сільської ради VIII скликання від 24.12.2021, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами у справі.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну та правильну оцінку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Хорошун О.В. посилається на те, що у протоколах про адміністративні правопорушення не вбачається наявність приватного інтересу та відсутні посилання на факт, що приватний інтерес суперечить службовим чи представницьким повноваженням і така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення чи вчинення дій ОСОБА_1 .

Вважаю зазначені доводи неприйнятними, оскільки для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

З врахуванням зазначеного вважаю, що обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами в справі, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Безпідставними є доводи захисника Хорошун О.В. про те, що матеріали справи не містять доказів, що в діях ОСОБА_1 є наявність умисної форми вини та був взагалі умисел на вчинення корупційного діяння та впливу на об`єктивність чи неупередженість при прийнятті рішення чи вчинення дій для цього, як обов`язкового елемента суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є правопорушеннями з формальним складом, для доведеності наявності яких встановлення суспільно небезпечних наслідків не вимагається, і суб`єктивна сторона яких може виявлятись як в умисній так і в необережній формі вини.

В апеляційній скарзі захисник також посилається, що протоколи про адміністративні правопорушення від 03.01.2023 відносно ОСОБА_1 складено з порушенням ст. 254 КУпАП, позаяк матеріали, які містять всі докази про нібито вчинення останнім адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, надійшли 07.11.2022 на адресу УСР в Черкаській області та за період з 07.11.2022 по 03.01.2023 оперуповноваженим УСР не вчинено жодних значущих дій по збору доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Зазначені доводи сторони захисту є неспроможними, оскільки протокол є основною і обов`язковою формою фіксації факту адміністративного правопорушення, який повинен відповідати вимогам, що висуваються до його процесуальної форми і змісту і регламентовані ст.ст. 254-256 КУпАП. Фактичним моментом виявлення вчиненого правопорушення за статтею 172-7 КУпАП є дата з`ясування всіх необхідних даних, зібрання доказів щодо наявності (або відсутності) ознак складу правопорушення, що у свою чергу співпадає з датою складання протоколу, оскільки за вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП протокол уповноваженою особою складається саме про вчинення правопорушення. Тобто, моментом виявлення правопорушення є момент складення протоколу, оскільки зібрані матеріали (в т.ч. пояснення особи та надані нею докази) та фактичні дані потребують ґрунтовного аналізу і опрацювання, після чого може бути зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформляється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу - 03.01.2023, позаяк на момент складання протоколу були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності свідчать про всі ознаки правопорушення.

Крім того, вказані обставини не впливають на винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Неприйнятними є доводи захисника про те, що судом було допущено ряд порушень норм і принципів процесуального законодавства, які дають підстави вважати оскаржувану постанову незаконною, зокрема судом допущено, покладення в основу рішення про винність ОСОБА_1 припущення, в порушення вимог ст. 62 Конституції України; інквізиційність процесу - суд робить висновок про винність ОСОБА_1 виходячи із того, що він не доказав своєї невинуватості, в той час як за аналогією із кримінальним процесом, завдання доведення вини покладається на компетентний орган; суд, дослідив і поклав у основу визнання особи винною, матеріали пленарного засідання сільської ради, які не є предметом обвинувачення і на них не посилається у протоколах про адміністративні правопорушення особа, яка їх склала, оскільки зазначені доводи не знайшли свого підтвердження, тоді як при розгляді даної справи місцевий суд повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які були б підставою для скасування постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2023 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її скасування, як того просить сторона захисту, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Хорошун О.В., - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба