Провадження № 3/127/3169/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2023 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Вінницької митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон : НОМЕР_1 , виданий 21.06.2017 року, орган, що видав : 7101 Україна,
за ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0185/401000/23 від 22.02.2023 р. о 01 год. 13 хв. 22.01.2023 з зону митного контролю міжнародного пункту пропуску «Могилів-Подільський - Отач» митного поста «Дністер», Вінницької митниці у напрямку руху в`їзд» з Р.Молдова до України по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Україна), VIN № НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , із пасажирами гр. України ОСОБА_2 та гр. України ОСОБА_3 .

Формою проходження митного контролю громадянин ОСОБА_1 обрав смугу руху «зелений коридор», що належним чином інформаційно обладнана та надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 6 ст. 366 МК України громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Під час здійснення митного контролю громадянин ОСОБА_1 та пасажири усно заявили про наявність у кожного по 10 000,00 (десять тисяч) дол. США всього 30000,00 (тридцять тисяч) доларів США, що в перерахунку на еквівалент евро, станом на 22.02.2023, складає 27437,42 євро. На підставі аналізу оцінки ризиків, старшими зміни митниці та прикордонників було прийнято рішення про виведення транспортного засобу з загального потоку руху для проведення його поглибленого огляду.

В ході проведення митного огляду транспортного засобу марки «TOYOTA AVENSIS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Україна), VIN № НОМЕР_3 та особистих речей у гр. ОСОБА_1 , окрім усно задекларованих коштів, виявлено валютні цінності, а саме 57000,00 (п`ятдесят сім тисяч) доларів США, купюри номіналом 100 дол. США та 185 (сто вісімдесят п`ять) банківських карток різних банків України виданих на ім`я різних осіб, які були приховані від митного контролю, а саме знаходились у конструктивних ємностях салону автомобіля (в коробі важіля коробки передач, місці з`єднання важеля передачі з коробкою передач). Доступ до валютних цінностей став можливий лише після демонтажу кришки короба, що прикриває з`єднання важеля передач з коробкою передач, яка була закріплена за допомогою пластикових кліпс.

Згідно з квитанцією валюту в сумі 57000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США/2 084 410,20 гривень України поміщено до ПАТ «Райффайзен банк Аваль»

В судовому засіданні представник Вінницької митниці підтримала протокол про порушення митних правил за ч. 1 ст.483 МК України відносно ОСОБА_1 , посилаючись на обставини адміністративної справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, просив закрити провадження в справі за відсутності в його діях складу порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України. Зокрема, суду пояснив те, що під час здійснення митного огляду автомобіля марки «Toyota Avensis», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, в якому знаходились пасажири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були виявлені валютні цінності, які він провозив, а саме долари США в сумі 57000, номіналом по 100, які належать йому на праві особистої власності. Виявлені валютні цінності знаходилися у передній панелі салону транспортного засобу (торпеді) та доступ до них можливий безпосередньо з салону при відкритті кришки відсіку запобіжників біля керма. Гроші та пластикові картки ОСОБА_1 склав туди для власної безпеки ще в м. Кишинів, оскільки в автомобілі не працювала сигналізація та центральний замок. Вказана обставина беззаперечно свідчить про те, що місце знаходження коштів не є спеціально виготовленим тайником, оскільки це конструктивна порожнина цього транспортного засобу, виготовлена заводом-виробником під час виготовлення вказаного автомобіля. Додаткові дослідження, які б підтверджували факт виготовлення спеціального сховища окремо від транспортного засобу і його облаштування в ньому для переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, в матеріалах справи відсутні, оскільки вони взагалі не проводилися. Виходячи з визначення, наведеного у п. 53 ч. 1 ст. 4 МК України, конструктивні ємності вказаного автомобіля не можна вважати спеціально виготовленим тайником, що має місце у даному випадку. Разом з тим, протокол не містить будь-яких відомостей про спеціально виготовлене сховище в автомобілі, що оглядався, а також про обладнання та пристосування конструктивних ємностей чи предметів, а також те, що вони попередньо піддавалися розбиранню, монтажу, тощо. Крім того, протокол про порушення митних правил не містить жодних відомостей про те, що в конструкцію автомобіля вносилися конструктивні зміни та те, що саме ОСОБА_1 вносив такі зміни або спеціально обладнав існуючі конструктивні порожнини для незаконного переміщення товарів через митний кордон України, які відповідно до п. 53 ч. 1 ст. 4 МК України є обов`язковою ознакою використання конструктивних ємностей автомобіля з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України як у спеціально виготовленому тайнику. Протокол не містить доказів, які беззаперечно вказували на те, що його дії були спрямовані на переміщення товарів (коштів) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів. Він також не містить доказів, які беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 мав умисел вчинити вказане правопорушення, про що були надані пояснення. Також наголошує на тому, що будь-якого нормативного документа, яким би встановлювалася необхідність отримання/видачі дозволу на переміщення валютних цінностей через митний кордон України фізичними особами національне законодавство не містить, а держава від дій ОСОБА_1 не зазнала жодних збитків, оскільки законодавством не передбачено сплату в даному випадку будь-яких податків, зборів чи інших обов`язкових платежів. Крім цього, матеріали справи не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, а вищезазначене дає підстави вважати, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Заслухавши представника Вінницької митниці, особу, відносно якої розглядається адміністративна справа ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0185/401000/23 від 22.02.2023 р. о 01 год. 13 хв. 22.01.2023 з зону митного контролю міжнародного пункту пропуску «Могилів-Подільський - Отач» митного поста «Дністер», Вінницької митниці у напрямку руху в`їзд» з Р.Молдова до України по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Україна), VIN № НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , із пасажирами громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Формою проходження митного контролю громадянин ОСОБА_1 обрав смугу руху «зелений коридор», що належним чином інформаційно обладнана та надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 6 ст. 366 МК України громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Під час здійснення митного контролю громадянин ОСОБА_1 та пасажири усно заявили про наявність у кожного по 10 000,00 (десять тисяч) доларів США всього 30000,00 (тридцять тисяч) доларів США, що в перерахунку на еквівалент евро, станом на 22.02.2023, складає 27437,42 євро. На підставі аналізу оцінки ризиків, старшими зміни митниці та прикордонників було прийнято рішення про виведення транспортного засобу з загального потоку руху для проведення його поглибленого огляду.

При проведенні митного огляду транспортного засобу марки «TOYOTA AVENSIS», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Україна), VIN № НОМЕР_3 та особистих речей у гр. ОСОБА_1 , окрім усно задекларованих коштів, виявлено валютні цінності, а саме 57000,00 (п`ятдесят сім тисяч) доларів США, купюри номіналом 100 доларів США та 185 (сто вісімдесят п`ять) банківських карток різних банків України виданих на ім`я різних осіб, які були приховані від митного контролю, а саме знаходились у конструктивних ємностях салону автомобіля (в коробі важіля коробки передач, місці з`єднання важеля передачі з коробкою передач). Доступ до валютних цінностей став можливий лише після демонтажу кришки короба, що прикриває з`єднання важеля передач з коробкою передач, яка була закріплена за допомогою пластикових кліпс.

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 4 МК України встановлено, що до валютних цінностей відноситься, в тому числі, іноземна валюта іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу.

Також, пунктом 57 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що до товарів також відносяться валютні цінності.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з частиною третьою статті 197 МК України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції».

Частиною 1 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує: еквівалент 10000 Євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 №203 затверджено форму бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей.

Частиною 3 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті. Відповідно до пункту 5 «Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі Україну готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро без письмового декларування митному органу.

Відповідно до п. 53 ч. 1 ст. 4 МК України спеціально виготовлене сховище (тайник) це сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до позиції Вінницької митниці громадянин України ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України з приховуванням від митного контролю валютні цінності у розмірі 57000,00 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 22.02.2023 (дата переміщення) становить 2084410,20 грн. і його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України.

Проте суд не погоджується з такою кваліфікацією дій ОСОБА_1 .

Виходячи з фактичних обставин справи, встановлених судом, 22.02.2023 під час здійснення митного огляду автомобіля марки «Toyota Avensis», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , з пасажирами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були виявлені валютні цінності, які знаходились у цьому автомобілі 57000 доларів США, номіналом по 100 США, у кількості 570 банкнот, які належать ОСОБА_1 на праві особистої власності.

Виявлені валютні цінності знаходилися у передній панелі салону транспортного засобу (торпеді) та доступ до них був можливий з салону при відкритті кришки відсіку запобіжників (в системі електрообладнання) біля керма на видному місці. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 в матеріалах справи та в судовому засіданні ці кошти та пластикові картки він склав в торпеду автомобіля для власної безпеки і запобігання викрадення в м. Кишинів, тому що в автомобілі не працювала сигналізація та центральний замок закриття дверей.

Така обставина слугує для висновку про те, що місце знаходження коштів не є спеціально виготовленим тайником, тому що торпеда це конструктивна порожнина легкового транспортного засобу, виготовлена заводом-виробником корпорацією «Toyota», а не ОСОБА_1 .

При проведенні поглибленого огляду транспортного засобу експертне дослідження за участю фахівця-автотехніка, яке б підтверджувало факт виготовлення спеціального сховища окремо від конструктивних елементів транспортного засобу і його облаштування в ньому для переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, не проведено.

Виходячи з визначення, наведеного у п. 53 ч. 1 ст. 4 МК України, конструктивні ємності вказаного автомобіля не можна вважати спеціально виготовленим тайником, як вказано в протоколі про порушення митних правил.

Протокол не містить будь-яких відомостей про спеціально виготовлене сховище в автомобілі, що оглядався, а також про обладнані та пристосовані конструктивні ємності чи предмети, а також те, що вони попередньо піддавалися розбиранню, демонтажу, монтажу тощо. Також протокол про порушення митних правил не містить відомостей про те, що в конструкцію автомобіля вносилися конструктивні зміни та те, що такі зміни вносив ОСОБА_1 або спеціально обладнав існуючі конструктивні порожнини торпеди для незаконного переміщення товарів через митний кордон України.

А відповідно до п. 53 ч. 1 ст. 4 МК України обов`язковою ознакою використання конструктивних ємностей автомобіля з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України як у спеціально виготовленому тайнику.

Протокол не містить доказів, які вказували на те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів (коштів) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Протокол не містить доказів, які доводили б те, що ОСОБА_1 мав умисел вчинення інкримінованого йому правопорушення, про що надав пояснення при складанні матеріалів справи.

Аналізуючи положення Митного кодексу України та інших актів законодавства України щодо переміщення ОСОБА_1 валютних цінностей через митний кордон України у сумі, що дорівнює або перевищує: еквівалент 10000 Євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України без письмового декларування митним органам не завдало шкоди економічній безпеці держави чи інших негативних наслідків, тому що іноземна валюта ввозилась в Україну. Посилання представника митниці на те, що такі дії ОСОБА_1 сприяють розширенню тіньового сектора економіки суд не знайшов обґрунтованим.

Актами законодавства не передбачено сплату в такому випадку будь-яких податків, зборів чи інших обов`язкових платежів.

Суду не доведено наявність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, що виключає в його діях склад правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України.

Об`єктивною стороною цього правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона за ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто, винний у вчиненні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Тобто, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Щодо коштів, які були виявлено біля важеля перемикання передач, то це кошти, які ОСОБА_1 та пасажири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усно задекларували в сумі 30 000 доларів США, і тому вправі провозити в коробі біля важеля перемикання коробки передач з міркувань власної безпеки в автомобілі з непрацюючою сигналізацією і центральним замком. Службовими особами митниці не було запропоновано після усного декларування пред`явити валютні цінності в сумі 30000 доларів США для огляду, а відтак факт «приховування» валютних цінностей біля важеля перемикання коробки передач є безпідставним. Сума коштів 30000 доларів США були задекларовані і після їх виявлення повернуті ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України митна справа здійснюється, зокрема, на основі принципу законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з положеннями МК України джерелами права у сфері питань державної митної справи відповідно до ст.ст. 1, 460, 487 МК України є Конституція України, інші Закони України, та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Bерховною Радою України. При цьому, якщо міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені МК України, застосовуються правила міжнародного договору.

17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), яка згідно із ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» є частиною національного законодавства України і має пріоритетне значення.

При вирішенні питання щодо накладення адміністративного стягнення суд має виходити також із положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, які згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права і якими врегульовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти російської федерації»; від 24.03.2005 у справі «Фрізен проти російської федерації»; від 15.05.2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06.11.2008 року у справі «Ізмайлов проти російської федерації»; від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.

Все викладене вище дає розуміння співмірності вчиненого правопорушення та «індивідуального і надмірного тягара» та справедливого балансу настання відповідальності та накладених санкцій. Це особливо підкреслюється у справах ЄСПЛ та вимагається при безпосередньому встановленні обставин і фактів.

ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначає про те, що є багатодітним батьком, має двох літніх хворих батьків. Вилучені митницею гроші це його особисті кошти, які він має використовувати на утримання великої родини під час війни, а також на допомогу армії та людям, які потребують допомоги.

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України валютні цінності є товаром. Акти законодавства не містять заборони щодо переміщення валютних цінностей у виді готівкових коштів через митний кордон України.

Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України визначені ст. 197 МК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 цієї статті обмеженими до переміщення через митний кордон України є товари, митне оформлення яких здійснюється на підставі документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органами доходів і зборів передбачено законами України. Перелік таких товарів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України чи вивезення за межі території України валютних цінностей можуть встановлюватись Національним банком України.

Обмеження щодо переміщення через митний кордон України валютних цінностей можуть встановлюватися Національним банком України. Поєднання положень наведених нормативних документів дає підстави стверджувати те, що для визнання валютних цінностей у виді готівкових коштів, в тому числі в іноземній валюті товаром, обмеженим до переміщення через митний кордон України, необхідна наявність будь-якого документа, виданого Кабінетом Міністрів України чи Національним банком України, яким би встановлювалось те, що переміщення валютних цінностей через митний кордон України фізичними особами повинен здійснюватись на підставі відповідного дозволу. Будь-якого нормативного документа, яким би встановлювалася необхідність отримання зазначеного вище дозволу, національне законодавство не містить.

З огляду на викладене втручання в право на мирне володіння своїм майном (іноземною валютою) не відповідатиме принципу правомірності, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст. 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення. Тому суд, ухвалюючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01. 1978 року та «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 528 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, ч. 1 ст. 483, 527-529 МК України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про порушення митних правил №0185/401000/23 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.483 МК України на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Повернути ОСОБА_1 вилучені на підставі ст. 511 МК України згідно з протоколом про порушення митних правил №0185/401000/23 від 22.02.2023 року товар та транспортний засіб, а саме : валютні цінності долари США, банкноти номіналом 100 доларів США, у кількості 570 банкнот, вартістю 57000 доларів США; легковий автомобіль марки «Toyota», моделі «Аvensis», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , рік випуску 2006 та ключі до нього.

На постанову може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя