Справа № 503/1472/23
Провадження № 3/503/1063/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Калашнікова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 884319 від 25.10.2023 року, ОСОБА_1 23.10.2023 року о 16 годині 30 хвилин в АДРЕСА_2 , біля магазину мобільних телефонів, висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушував громадський порядок, тим самим вчинивши дрібне хуліганство, за що передбачена адміністративна відповідальність заст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненому та пояснив, що нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 не виражався. Крім того, він пояснив суду, що останній був його товаришем та колегою по роботі (продаж мобільних товарів) досить тривалий час. Однак, починаючи з серпня 2023 року між ними відбувається невідкритий конфлікт з приводу торгівлі в одному і тому самому приміщенні ідентичним товаром за різними цінами (недобросовісна конкуренція). Дійсно, 23.10.2023 року о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні, де розташовані такі магазини, він проходив біля ОСОБА_2 , привітався з ним та між ними у спокійному тоні без жодної нецензурної лайки відбулася розмова з приводу торгівлі товаром. Натомість, ОСОБА_2 викликав поліцію, безпідставно звинувативши його у хуліганських діях щодо нього. Разом з тим, вже після цієї події ОСОБА_2 у розмові підтвердив, що на його адресу жодної нецензурної лайки з боку ОСОБА_1 не надходило.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, умисел особи має бути спрямований саме на порушення громадського порядку у громадських місцях, а не на конкретний, не надуманий, конфлікт з іншою людиною.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, підтвердила існування тривалого конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу здійснення ними ідентичної господарської діяльності в одному приміщенні.

Крім того, у суду відсутні підстави сумніватись в правдивості та достовірності наданих ОСОБА_1 усних пояснень під час розгляду справи з приводу обставин правопорушення, оскільки такі пояснення є послідовними та за своїм змісто аналогічними із письмовими поясненнями, наданими ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Ретельний аналіз вищевказаних доказів свідчать про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно існує реальний тривалий конфлікт з приводу здійснення господарської діяльності, що виключає факт хуліганських дій з боку ОСОБА_1 , який прагне довести свою правоту в такому конфлікті.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційногосуду Українивід 20.10.2011року №12-рп/2011 усправі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьоїстатті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на вищевикладене, суддя дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи докази, які безпосередньо були дослідженні у судовому засіданні, не є переконливими та об`єктивно не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності заперечує свою вину у інкримінованому їй порушенні. Натомість, такі докази, в тому числі і аудіо запис розмови ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що відбулася між ними вже після події, що був досліджений та відтворений під час розгляду справи, навпаки спростовують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини та ставлять під сумнів саму події правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченогост.173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283-285 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, особою щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Кодимського районного суду Т.О. Калашнікова