Справа № 127/4213/23
Провадження № 33/801/306/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 124 КУпАП,-

встановив :

До Вінницького міського суду Вінницької області 15.02.2023 надійшли справи, а саме: справа № 127/4213/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та справа № 127/4215/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження, оскільки вони розглядаються судом одночасно, присвоєно номер справи 127/4213/23.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337129 від 10.02.2023 встановлено, що 09.02.2023 о 23 год 50 хв в м. Вінниці по вул. Брацлавська, 51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, дана подія фіксувалась на нагрудний відеореєстратор №468918, №468855, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 09.02.2023 о 23 год 50 хв в м. Вінниця по вул. Брацлавська, 38а, водій керуючи транспортним засобом не вибрав безпечної швидкості руху не був уважним щоб мати змогу постійно контролювати транспортний засіб та безпечно керувати ним, не вживав за дорожньою обстановкою та внаслідок чого здійснив зіткнення з електроопорою, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 2.3б правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 124 КУпАП, та з врахуванням положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави і з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

На таку постанову ОСОБА_1 через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати, та закрити провадження по справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що протокол про адміністративне правопорушення було складено із порушенням, працівником поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння. Відеозапис, який наданий працівниками поліції, не відповідає обставинам викладеним в протоколах про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином.

11 квітня 2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання в якому останній просить розгляд справи провести у його відсутність, апеляційну скаргу підтримує, просить суд її задовольнити. Крім того зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він вину у скоєних правопорушеннях не визнавав, і на даний час також не визнає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Хоменчука А.О., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених в ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337129 від 10.02.2023 встановлено, що 09.02.2023 о 23 год 50 хв в м. Вінниці по вул. Брацлавська, 51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, дана подія фіксувалась на нагрудний відеореєстратор №468918, №468855, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП(а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, однак, такий висновок суду першої інстанції зроблений за неповного з`ясування обставин даної справи.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягає як факт керування особою транспортним засобом, так і факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

У п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, або свідками, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом у справі, а викладені в ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Поліцейський, викладаючи в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337129 від 10.02.2023 суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин вказав, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на надання пояснень, надав письмові пояснення в яких зазначив, що « він був пасажиром у автомобілі «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , водієм на час ДТП була ОСОБА_2 ».

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (портативного відеореєстратора) встановлено, що транспортний засіб Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 в`їхав в електроопору, під час відкриття поліцейським дверей автомобіля з боку водія, крісло водія було пусте, а ОСОБА_2 сиділа на руках у пасажира. З даного відео чітко видно, що ОСОБА_1 в салоні автомобіля перебував на пасажирському сидінні. ОСОБА_2 повідомила працівників поліції, що саме вона керувала транспортним засобом. Однак поліцейські саме ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, повідомивши, що він пасажир.

ОСОБА_2 працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння та на її повідомлення не реагували.

Із вказаного слідує, що суть адміністративного правопорушення та опис установлених поліцейським в протоколі обставин йде в розріз з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та наявних письмових пояснень в матеріалах справи.

Суд першої інстанції, не дослідивши вказаний відеозапис, письмові пояснення встановив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Також суд зробив висновок, що саме ОСОБА_1 був водієм.

Висновок суду про те, що ОСОБА_1 є водієм, тобто керував транспортним засобом, зроблений судом на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у поліцейського не було, а відтак і не було підстав в подальшому складати відносно останнього, протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Судом першої інстанції при розгляді справи, не враховано, що факт складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДБР18 № 271227 від 10.02.2023 року, взагалі не зафіксований на відеозапису, який зазначено як доказ в самому протоколі.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і правопорушник є винним у вчиненні цього правопорушення. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Отже, сам по собі факт визнання ОСОБА_1 вживання алкоголю, не є беззаперечним доказом того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і не звільняє осіб уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення та суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності.

За наведених обставин суд першої інстанції вимушено взяв на себе тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи.

В остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із частиною 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про її задоволення та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 280; 283; 284; 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 124 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин