справа № 570/3072/23
провадження № 3/570/1789/2023
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.С.Петлюри, 10/ справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

27 травня 2023 року близько 19 год. 07 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , висловлювалася нецензурною лайкою до ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Всіх учасників справи належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи за адресою, вказаною ними особисто, проте в судове засідання потерпілий не з`явився. Враховуючи, що в справі є достатні дані про його обізнаність про місце і час розгляду справи в суді, а також відсутнє клопотання про перенесення судового розгляду, в яке він не прибув з невідомих причин, достатність матеріалів справи для прийняття рішення, відсутність необхідності заслуховувати його особисті пояснення з приводу події, беручи до уваги встановлені строки розгляду вказаних справ, вважаю за можливе розглянути матеріали у відсутність потерпілого.

В судовому засіданні правопорушник визнала повністю свою вину, в поданій 31 липня 2023 року заяві просить суворо не карати.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи, вважаючи їх достатніми для прийняття рішення, суд прийшов до таких висновків.

Ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" на суд покладає обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободигромадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. За правилами ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно положень ст.280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, який включає: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.Обов"язковою ознакою є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке отримало законодавче визначення у Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров"я населення»).

Об`єктивну сторону становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне з цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єкт - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується умисною формою вини та хуліганськими спонуканнями з мотивів явної неповаги до суспільства, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Як зазначив ВСУ в постанові від 27 квітня 2015 року за результатами перегляду постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 30 серпня 2011 року, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені дії. Вона полягає в тому, що особа усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Мотивами такої поведінки є намір порушити громадський порядок та спокій громадян, проявити неповагу до суспільства, бажання реалізувати індивідуальну потребу самоствердження. Явною неповагою до суспільства вважається прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Встановлені судом факти підтверджуються

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 941342 від 09 червня 2023 року,

- заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ,

Протокол складений у присутності правопорушника, від підпису у протоколі правопорушник відмовився, про що свідчать відповідні застереження. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, які пред`являються чинним законом до такого документу, визнано належним доказом та крім того, в матеріалах провадження наявні і інші беззаперечні докази, які підтверджують вину правопорушника. Доказів, які не були відомі особі при складанні відповідного протоколу, правопорушник у суді не надав. Вказані докази є такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також результатів оскарження дій працівників поліції.

За змістом закону протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України як дрібне хуліганство - нецензурна лайка в громадських місцях, тобто дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи те, що правопорушник своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що дане правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам і є малозначним, тому вважаю за можливе згідно ст.22 КпАП України звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.

Згідно ст.173 КпАП України, керуючись ст.ст.22, 283, 284 КпАП України, суддя

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 173 КпАП України.

Звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України та обмежитись усним зауваженням.

Закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кушнір Н.В.