Справа № 752/7312/23
Провадження №: 3/752/3656/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 квітня 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має статус особи з інвалідністю ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення, повторно 16.04.2023 о 23 год. 10 хв., вчинив сварку з сином ОСОБА_2 , в ході якої ображав його нецензурною лайкою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав. Пояснив суду, що дійсно між ним і сином відбулася сварка, оскільки він його штовхнув. Син не працює, проживає у належній йому квартирі, комунальні послуги не сплачує, що і призводить до конфліктних ситуацій.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що він проживає разом з батьком. Батько зловживає алкогольними напоями. У зазначений в протоколі день батько вимагав купити йому горілку, він йому у даному проханні відмовив. Після чого, батько став вибивати двері і лаятися на нього.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.06.2022 ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу за скоєння правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно сина ОСОБА_2 , окрім обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується даними рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 16.04.2023, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , а також поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими в ході розгляду справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно сина ОСОБА_2 , яке вчинено повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, обставини, за яких вчинено правопорушення, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності. Ураховуючи вищезазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 33-35, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.