Справа № 161/1887/23 Провадження №33/802/177/23 Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Андрійчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Андрійчука В.В. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2023 року,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця ВЧ № НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Визначено стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.01.2023 о 12 год 55 хв на а/д Т-0303 (с. Баківці, Луцького району), керував транспортним засобом марки «Пежо» д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тест проводився за допомогою алкотестера «Алкофор 505» у визначеному законом порядку, результатом 1,182%0, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою захисник Андрійчук В.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржене судове рішення скасувати, а провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Апелянт зазначає, що працівниками поліції безпідставно було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки інших ознак алкогольного сп`яніння, окрім запаху алкоголю не було виявлено у ОСОБА_1 . На думку захисту, ОСОБА_1 перебував в стані легкого сп`яніння з показником в межах допустимого, тобто в межах 0,02 проміле, а встановлені показники в кількості 1,182% проміле є помилковими у зв`язку із технічною несправністю вимірювача вмісту алкоголю в повітрі.
Також, на переконання захисника, відеозйомка під час оформлення протоколу щодо ОСОБА_1 є фрагментарною та не дає можливості встановити факт керування транспортним засобом, дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду, послідовності їх дій. На підставі вказаного апелянт вважає доданий до матеріалів справи відеозапис неналежним та недопустимим доказом. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості про вилучення у ОСОБА_1 водійського посвідчення та відсторонення останнього від керування транспортним засобом. Зазначає, що приймаючи постанову суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.63 Конституції України та статей 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.
Захисник не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , вказав, що позиція узгоджена з підзахисним. Клопотань від захисника про відкладення або зупинення провадження у справі до апеляційного суду не надходило.
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя дійшов наступного висновку.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вказаний вище висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскарженій постанові судді підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими судом першої інстанції доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення повністю доводиться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №061070 від 22.01.2023, за змістом якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тест проводився за допомогою алкотестера «Алкофор 505» у визначеному законодавством порядку, результат 1,182% проміле.Протокол підписаний власноручно, копію протоколу вручено;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-витягом результатів використання працівником ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області газоаналізатора Алкофор 505 №20249 від 22.01.2023, з якого слідує, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат 1,182% проміле);
- рапортами працівника поліції від 22.01.2023, 23.01.2023, якими фактично підтверджено обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписами з боді-камери працівників поліції, на яких зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, в ході якого у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку чим, йому як водію транспортного засобу, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу та і в медичному закладі, тобто у встановленому законом порядку. З результатами проведеного огляду ОСОБА_1 був згідний від проходження огляду в медичному закладі відмовився.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, оскаржена постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, безпідставними є доводи захисника про те, що ОСОБА_1 22.01.2023 алкоголь не вживав, а вживав алкоголь напередодні 21.01.2023 та вважав себе тверезим, а результат помилковий через несправність алкотестера, оскільки зокрема, як вбачається із відеозапису, при проходженні огляду останній був згідний з результатом. Посилання щодо несправності технічного прибору також голослівні, враховуючи, що ОСОБА_1 , як вбачається з відеозапису при першому продуванні не виконав вказівки працівника поліції, які необхідні для проходження огляду, а коли правопорушник виконав необхідні дії і продув у муштук до визначеного звукового сигналу, був встановлений результат, який безпосередньо зафіксований на відеозаписі та в протоколі, тому такі доводи сторони захисту можна розцінювати як вибудувану лінію захисту.
Не знайшли свого належного підтвердження будь-якими доказами, твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не ознайомили з сертифікатом та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, оскільки працівник поліції не самостійно має пред`явити документи на законність алкотестера, а лише на вимогу водія.
Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскарженого судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить захисник, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2023 щодо ОСОБА_1 підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Андрійчука В.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук