Єдиний унікальний номер 205/5489/23
Номер провадження3/205/2817/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , непрацюючого, який мешкає у АДРЕСА_1 , який притягується за ч.2 ст. 126 та ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 18 травня 2023 року о 13 год. 00 хв у м.Дніпро, Новокодацький район, вул.Гідропаркова, 1 керував транспортним засобом ИЖ Юпітер 5, номерний знак: НОМЕР_2 при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом та з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

У рішенні від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41).

Передбачене ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №042022 від 18.05.2023 року; відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №263092 від 18.05.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.05.2023 року, відповідно до яких останній пояснив, що 18 травня 2023 року близько 13 год 00 хв за адресою м.Дніпро, вул.Гідропаркова, 1, знаходячись на чергуванні побачив транспортний засіб ИЖ Юпітер 5, 3473 ДНЗ під керуванням ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці; у сукупності з іншими доказами рапортом поліцейського УПП від 18.05.2023 року, відповідно до якого 18 травня 2023 року о 13 год 00 хв за адресою м.Дніпро, Новокодацький район, вул.Гідропаркова, 1 до працівників поліції звернувся ОСОБА_2 , який повідомив, що за даною адресою їде мотоцикл під керуванням можливо нетверезого водія, за адресою було виявлено мотоцикл ИЖ Юпітер 5, 3473 ДНЗ та водія ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції, на якому зафіксовано відмову 18.05.2023 року ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, згідно п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

При накладенні адміністративного стягнення, суддею враховуються вимоги ст. 33 КУпАП, відповідно до яких характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, ставлення правопорушника до скоєного адміністративного правопорушення, його наслідків тощо не можуть бути враховані при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи наведене, характер вчинених правопорушень, наявні дані про особу правопорушника, який є неповнолітнім, а також положення ч.2 ст. 13 КУпАП, згідно до якого у разі вчинення особою віком від 16 до 18 років адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 121-127, ст. 130 цього кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, а також з урахуванням ст. 36 КУпАП, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн без позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки згідно наданої суду довідки Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області від 22.05.2023 року і встановлених фактичних обставин справи ОСОБА_1 , 2006 року народження посвідчення водія не отримував.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 36, 40-1, 126, 130, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір по справі на користь держави в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.М. Таус