Справа № 212/1624/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ст. 126 ч. 3, 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Представниками поліції Білоусов І. В. обвинувачується в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 ч. 3, 130 ч. 1 КУпАП, на підставі складених протоколів від 19 лютого 2023 року, в яких зазначено, що 19 лютого 2023 року об 9-31 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель вектра» н/з НОМЕР_1 по вул. Дишинського біля буд. 39 в Покровському районі м. Кривого Рогу, відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Покровського відділу державної виконавчої служби в м. Кривий Ріг від 04.07.2022 року за ВП № 44625411, маючи також ознаки наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя), який не пройшов огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі, оскільки не зміг здати зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, чим ухилився від здачі аналізів, що підтверджується висновком лікаря № 464 від 19 лютого 2023 року, та було зафіксовано на відео нагрудних камер поліцейських № 475634, 475633, 475635, чим порушив п. 2.1 «А» та п. 2.5 ПДР.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

Захисник Новак А. М. надав суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , вказуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що у ОСОБА_1 був умисел на ухилення від виконання постанови державного виконавця від 04.07.2022 р., з якою він не був ознайомлений. Також вказував, що від проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_1 не відмовлявся, а проведення огляду ОСОБА_1 19 лютого 2023 року було із порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Внаслідок переліченого за ст. 247 КУпАП просив суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

За ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення на переконання суду є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 ЦПК.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Суд встановив, що жодних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт ознайомлення ОСОБА_1 із існуванням постанови від 04.07.2022 року за ВП № 44625411 про обмеження його, як боржника, у праві керування транспортними засобами, матеріали справи не містять, так само як і доказів, що вказана постанова була отримана боржником, що підтверджується оглянутим відео.

Наведені обставини дають суду підстави вважати недоведеною наявність в діях ОСОБА_1 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, як вина у форму умислу.

Так до складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 3 КУпАП протоколу серії ААД № 422863 долучено рапорт працівника поліції, який безпосередньо склав відносно ОСОБА_1 протокол за ст. 126 ч. 3 КУпАП.

В той же час суд зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а.

Крім того суд вказує, що на підставі п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, зокрема, проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Отже, за такими встановленими даними суд не приймає до уваги постанову Покровського відділу державної виконавчої служби в м. Кривий Ріг від 4 липня 2022 року, якою встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом для ОСОБА_1 .

На підставі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд вважає, що суб`єктивне сприйняття обставин події поліцейськими щодо факту скоєння правопорушення за ст. 126 ч. 3 КУпАП ОСОБА_1 під час керування 19 лютого 2023 року транспортним засобом по вул. Дишинського в м. Кривому Розі, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не підтверджується жодними об`єктивними доказами.

Отже, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП, відсутня через не доведеність.

Суд також зазначає, що за п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п. 3, 4 Розділу І «Інструкції» вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, зокрема, є виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці, які не реагують на світло; неприродна блідість обличчя.

Вивчивши наявні матеріали справи, суд не може погодитись й з доведеністю відмови ОСОБА_1 під час керування ним 19 лютого 2023 року транспортним засобом «Опель вектра» н/з НОМЕР_1 з ознаками, на думку працівників поліції, наркотичного сп`яніння від проходження передбаченого законом огляду на стан виявлення такого спяніння, виходячи з наступного вмотивування.

Так на підтвердження факту керування саме водієм ОСОБА_1 19 лютого 2023 р. транспортним засобом «Опель вектра» н/з НОМЕР_1 по вул. Дишинського у Покровському районі міста Кривого Рогу в справі мається відео фіксація на оптичному диску з відео реєстратора автомобіля поліцейських, який був переглянутий судом.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вказує, що з долученого до протоколу про виявлене правопорушення рапорту поліцейського вбачається, що 19 лютого 2023 року було зупинено транспортний засіб «Опель вектра» н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння, однак пройти огляд на стан сп`яніння останній не зміг, бо не здав зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, чим ухилився від здачі аналізів, що підтверджується висновком лікаря № 464 від 19 лютого 2023 року, та зафіксовано на відео нагрудних камер поліцейських № 475634, 475633, 475635.

Суд зауважує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Отже, у даному випадку рапорт працівників поліції, який був напарником поліцейського, який безпосередньо склав відносно ОСОБА_1 протокол серія ААД № 422864 від 19 лютого 2023 року не може бути визнано допустимим доказом для підтвердження скоєння правопорушення особою за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 161/5372/17.

У протоколі серія ААД № 422864 вказано, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного спяніння.

При цьому ОСОБА_1 заперечував вживання ним заборонених речовин на оглянутому судом відео з нагрудних камер поліцейських, вказуючи, що блідість його обличчя була викликана тим, що він повертається з військової зміни додому, тремтіння пальців рук викликана тим, що він нервує через зупинку його транспортного засобу працівниками поліції, а погана реакція зіниць очей на світло зумовлена його особливостями зору ще з дитинства.

Більше того з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відео реєстратора працівника патрульної поліції вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе адекватно, висловлюючи свої заперечення з приводу його зупинки, тому його поведінка цілком відповідала обстановці.

Таким чином посилання поліцейських на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння є їх суб`єктивним сприйняттям таких ознак у водія, які не були підтверджені належними доказами, тому доводи ОСОБА_1 , що він не вживав заборонених речовин, не були в судовому засіданні спростовані.

Суд вказує, що на підтвердження відмови водія ОСОБА_1 від проходження у передбаченому законом порядку огляду на стан сп`яніння у справі мається висновок медичного огляду № 464 від 19 лютого 2023 року КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги», з якого вбачається, що 19 лютого 2023 року об 10-20 год. при проведенні огляду ОСОБА_1 останній не пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку.

У цьому сенсі суд вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно із ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому за ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 6, 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 6, 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

При цьому згідно із ст. 6 Закону України «Про нормативно-правові акти» закон - нормативно-правовий акт, який регулює найбільш важливі суспільні відносини шляхом встановлення статусу, загальнообов`язкових правил поведінки суб`єктів таких відносин та відповідальності за порушення зазначених правил. Натомість, підзаконний нормативно-правовий акт - нормативно-правовий акт суб`єкта нормотворення, який приймається (видається) на основі Конституції і законів України, міжнародних договорів України та спрямований на їх реалізацію.

Отже, вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.

Враховуючи наведене правове обґрунтування, суд зауважує, що за законом (ст. 266 КУпАП) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан будь-якого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. При цьому огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Натомість, визначена «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» градація того, коли проводиться огляд водія на виявлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки поліцейськими за допомогою спеціальних технічних засобів, а при іншому сп`янінні в медичному закладі суперечить нормативно-правовому акту вищої юридичної сили, яким є ст. 266 КУпАП, яка визначає, що огляд водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, незалежно від ознак спяніння, а лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином працівники патрульної поліції повинні були запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки відповідно до змісту ст. 266 КУпАП.

Оглядом відеозапису з нагрудних камер поліцейських судом не зафіксовано відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці його зупинки з використанням спеціальних технічних засобів.

Також суд наголошує, що за п. 7-13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п. 12 цього Розділу.

Отже, за матеріалами справи та оглянутою відео фіксацією проведення огляду ОСОБА_1 у медичному закладі судом було встановлено, що у останнього були спроби відібрати лише біологічне середовище у вигляді сечі.

Натомість, у порушення наведених положень «Інструкції» у ОСОБА_1 не було намагань відібрати зразки слини, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя чи рук.

Так, зокрема, у порушення п. 13 «Інструкції» у ОСОБА_1 для дослідження його біологічного середовища не була використана кров, оскільки у останнього неможливо було взяти зразки сечі, незважаючи на те, що ОСОБА_1 повідомляв, що у нього проблеми з наданням такого біологічного матеріалу, враховуючи його бажання надати для дослідження зразки своєї крові.

Таким чином суд дійшов висновку, що доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку як на місці його зупинки, так й у медичному закладі матеріали справи не містять.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року по справі № 759/6646/22.

Також суд зауважує, що як огляд ОСОБА_1 на місці зупинки керованого ним транспортного засобу, так його огляд в медичному закладі не були проведені відповідно до визначеного законом порядку не з провини ОСОБА_1 , тому посилання працівників поліції на його ухилення від проходження такого огляду суд не приймає.

Так само суд не приймає до уваги висновок медичного огляду № 464 від 19 лютого 2023 року про те, що ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку, оскільки провини у цьому в діях останнього не було доведено, а, навпаки, підтверджено, що такий висновок був наданий з недотриманням посадовими особами положень «Інструкції».

Суд вказує що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-р/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належні та допустимі докази провини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суд дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 також відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки у судовому засіданні не було доведено поза розумним сумнівом порушення ним п. 2.5 ПДР, як водієм транспортного засобу.

На підставі викладеного обґрунтування виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 126 ч. 3 КУпАП та ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 221, 247, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 ч. 3, 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя Д. О. Козлов