Номер провадження 3/754/2046/23
Справа №754/4462/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Колегаєва С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №441976, 22 березня 2023 року о 20 годині 20 хвилин в м. Києві по бул. Бикова, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру №473993, №470645, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 протягом календарного року повторно піддається стягненню за ст. 130 КУпАП, а саме постановою Деснянського районного суду м. Києва від 28.11.2022 року останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, він не визнає себе винним, оскільки 22 березня 2023 року йому додому пригнали його автомобіль, біля дому не було вільних місць та йому необхідно було припарку вати автомобіль, тому він сів за кермо та поставив автомобіль на вільне місце, яке знайшов біля дому. Те, що був у стані алкогольного сп`яніння не заперечував, тому і відмовився від проходження огляду. Вважає, що в його діях не має складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 , суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12.2005 року №14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено у судовому засіданні водій ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаний про вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання для підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у відповідному медичному закладі підтверджується відеозаписом, який міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення. З даного відеозапису вбачається, що на вимогу працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, останній відмовився.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується його особистими поясненнями наданими в судовому засідання, а також відеозаписом, яким міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи характер вчинення правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність керуючись ст. ст. 33, 40, 40-1, 130, 283-286 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Строк позбавлення спеціального права ОСОБА_1 обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що посвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.В. Колегаєва