Справа № 496/4761/23
Провадження № 3/496/3570/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помічник начальника відділу з адміністративно - юрисдикційної діяльності - начальник групи адміністративно-юрисдикційної діяльності відділу прикордонної служби «маяки» НОМЕР_1 прикордонний загін, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Працівниками Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону Петрова Н.І. притягується до адміністративної відповідальності за те, що проходячи військову службу на посаді помічника начальника відділу з адміністративно-юрисдикційної діяльності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи березі озера Писарське, яке розташовано в межах Яськівської сільської громади Одеського району Одеської області, близько 15 години 30 хвилин 13.02.2023 року, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», своєї посадової інструкції, п. 20, 21, 22 р. III, п. 2, 3 розділу IX Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженою наказомМіністерства внутрішніх справ України від 18 вересня 2013 року № 898, проявила недбале ставлення до військової служби, своїх обов`язків, а саме пропозиції та свої заперечення щодо порядку вилучення плав засобів керівництву відділу та відділення не надала, перебуваючи в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» належним чином вилучення плав засобів, які перебували без власників не забезпечила та не здійснила, в книзі вилучених речей не облікувала, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставленнявійськової посадової особи до військової служби, вчинене в умовах дії в державі особливого періоду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституцією України, ст. 268 КУпАП України свою вину не визнала та пояснила, що 13 лютого 2023 року близько 15 год. 30 хв. на відстані 10000 метрів від Державного кордону, на території Яськівської сільської ради, на березі озера Писарське, було виявлено 5 маломірних плавзасобів, що зберігались поза пунктом базування.Після цього, нею було складено акт виявлення плавзасобів про що повідомила начальника. Після прибуття керівництва на місце події, ОСОБА_1 передала акт виявлення начальнику відділу та їй не було доручено ведення цієї справи.Здійснювала у зазначений період свої обов`язки відповідно до службової Інструкції, адміністративний протокол не доведено належними і допустимими доказами викладених у протоколі обставин. У зв`язку з чим, вважала, що в її діях не вбачається умислута відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП та просила закрити справу.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Зозулянський Д.О. у судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки прокурор не надав жодних належних та допустимих доказів в чому саме полягало недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби. Крім того, представником до матеріалів справи надано письмові пояснення з викладеними обставинами та просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її представника - адвоката Зозулянського Д.О., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, у зв`язку із чим, провадження у справі відносно неї підлягає закриттю, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Частина 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду у вигляді накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Диспозиція даної норми є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють порядок несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії №16-2023/СП від 23.06.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 здійснила недбале ставлення до військової служби, своїх обов`язків, а саме пропозиції та свої заперечення щодо порядку вилучення плав засобів керівництву відділу та відділення не надала, перебуваючи в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» належним чином вилучення плав засобів, які перебували без власників не забезпечила та не здійснила, в книзі вилучених речей не облікувала.

Однак, з огляду на посадову інструкцію помічника начальника відділу з адміністративно-юрисдикційної діяльності, відсутній обов`язок останньої у наданні пропозиції та своїх заперечень щодо порядку вилучення плав засобів керівництву відділу.

13 лютого 2023 року близько 15 год. 30 хв. на відстані 10000 метрів від Державного кордону, на території Яськівської сільської ради, на березі озера Писарське, ОСОБА_1 було виявлено 5 маломірних плавзасобів, що зберігались поза пунктом базування. Після цього, нею було складено акт виявлення плавзасобів та повідомила начальника про це. При складанні акту виявлення не було власників плавзасобів, оскільки окрім працівників Державної Прикордонної Служби України нікого не було, плавзасоби були без бортових номерів, у зв`язку з чим ОСОБА_1 діяла у відповідності до «Порядку взаємодії органів Державної прикордонної служби України з органами Державної митної служби України та Державної податкової служби України під час виявлення ознак порушень митних правил, а також виявлення майна, яке не має власника або власник якого не відомий», затвердженого наказом від 18 жовтня 2018 року за № 849/828 Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства фінансів України.

Після прибуття керівництва на місце події, ОСОБА_1 передала акт виявлення начальнику відділу та їй не було доручено ведення цієї справи. Також, начальником відділу не було надано ніяких доручень ОСОБА_1 з приводу цієї події.

З вказаного приводу суд погоджується з доводами ОСОБА_1 та її захисника, що викладені в письмових поясненнях.

Матеріали за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які «поза розумним сумнівом» доводять винуватість особи. Сама ОСОБА_1 заперечувала факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, посилаючись також на необґрунтованість, зазначивши, що вона виконувала свої обов`язки відповідно до посадової інструкції. Матеріалами справи такі пояснення ОСОБА_1 не спростовані.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, з врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа не може належним чином підготуватися до захисту).

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст.7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За встановлених під час судового розгляду обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33-35, ч. 2 ст. 172-15, 247, 251, 252, 256 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Горяєв