ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/483/23 Справа № 208/6735/22 Суддя у 1-й інстанції - Ізотов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності захисника Фесюка Юрія Олександровича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу захисника Фесюка Ю.О., подану на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , офіційне працевлаштування документально не підтверджене, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до змісту постанови 20 листопада 2022 року приблизно о 01:15 год. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у м. Кам`янське на просп. Аношкіна, 70 керував автомобілем марки «BMW 520d» номерний знак « НОМЕР_3 » у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Drager 6810 № 0606», результат якого склав 1.07 проміле алкогольного сп`яніння, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову суду захисник Фесюк Ю.О. подав апеляційну скаргу із проханням про скасування судового рішення та закриття провадження по справі за п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до доводів апеляційної скарги захисник Фесюк Ю.О., керуючись протоколом про адміністративне правопорушення зазначає, що зі змісту документів, скерованих до суду фактично має місце відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а не керування в стані сп`яніння, оскільки стан сп`яніння належним чином не визначений , що доводиться тим, що водій висловив незгоду з результатами використання Драгеру, у зв`язку з чим він повинен був бути направлений для проходження такого огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, як того вимагає п.6 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду".

Апелянт вважає висновок суду про те, що його підзахисний не висловлював заперечень та не висловлював незгоду з позитивним результатом огляду на стан сп`яніння. Він стверджує, що такий висновок суду першої інстанції є невірним, оскільки даних відеозапису та відсутність в графі протоколу фіксації незгоди з позитивним результатом огляду є недостатньою для того, щоб остаточно вважати, що такої незгоди не було, оскільки на відеозаписі зафіксована тільки сама процедура огляду та її результат, а не весь процес спілкування поліцейського з ОСОБА_1 .

Окрім того, захисник посилається на факт незгоди ОСОБА_1 , який він виказав в суді першої інстанції. Де, останній, крім того, зазначив, що дійсно погодився на те, щоб був проведений огляд на стан сп`яніння на місці події з використанням поліцейського технічного засобу, але він категорично не погодився з результатами такого огляду, наслідком чого є його відмова підписувати протокол про адміністративне правопорушення і Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилається на те, що сам по собі факт відмови особи підписувати документи, в яких зафіксовані певні відомості вказує на незгоду особи з такими відомостями.

Під час апеляційного розгляду справи захисник Фесюк Ю.О. та ОСОБА_1 повністю підтримали подану стороною захисту апеляційну скаргу і просили про скасування постанови суду та про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Перевіривши витребувані із Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши захисника та самого ОСОБА_1 , дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог закону при розгляді справи.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, поліцейськими в порушення вищезазначеної норми, було проведено первинний огляд особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з використанням спеціальних технічних засобів, однак при цьому не було долучено двох свідків, а також не було зафіксовано незгоду водія з результатами огляду.

Так, згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду, було переглянуто відеозапис з бодікамери працівників поліції, де зафіксовано події, які мали місце 20.11.2022 року о 02:00 годині в м.Кам`янське, по просп.Аношкіна, 70. Вбачається, що був зупинений водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «BMW 520d» державний номерний знак НОМЕР_3 . Під час спілкування з водієм працівники поліції запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу газоаналізатора «Драгер 6810 №0606». Результат тесту 01,07 ‰. Водій ОСОБА_1 висловив незгоду з результатом, що полягала у відмові погоджуватись та підписувати акт огляду на стан сп`яніння та протоколу про вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, як вбачається з наданого відеозапису з бодікамери працівника поліції, відеозапис ведеться преривисто, в порушення вимоги закону про безперервність відозапису. Працівники поліції не роз`яснили водієві про наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував наступне.

Так, у порушення статті 266 КУпАП та п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, при направленні ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння працівниками поліції не було зафіксовано факту повідомлення ОСОБА_1 про видачу письмового направлення, та не повідомлено про заклад охорони здоров`я у якому повинно було бути проведено медичний огляд.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення водія на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгода з його результатами є обов`язковими.

Відсутність фіксування здійснення направлення свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, про те, що спеціальний технічний засіб "Драгер" поліцейським був використаний з порушенням інструкції щодо його використання, оскільки з досліджених відеозаписів не вбачається процедури використання технічного засобу, передбаченого Інструкцією. Зокрема поліцейськими не зазначено про сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки.

При перевірці доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який (запис) складається з трьох окремих протилежних записів щодо подій вчинення адмінправопорушення.

Відповідно до п.4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

1. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;

3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції;

5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

2. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск з записом з камери поліцейського не містить безперервності ведення відеозйомки.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Наданий відеозапис свідчить, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, пройшов огляд за допомогою "Драгер", однак не погодився з результатом огляду, про що свідчить відмова підписувати документи.

Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника Фесюка С.Ю. - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне провадження закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун