Справа№ 953/5873/23

"26" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді Єфіменко Н.В.,
за участю секретаря Лущан В.О.,
розглянувши подання Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області щодо вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисливих робіт, накладеного постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2021, -
13 липня 2023 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло подання Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області щодо вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисливих робіт, накладеного постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2021.
В обґрунтування подання зазначено, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин. Органом пробації було виконано всі дії, в межах повноважень, для виконання постанови суду від 16.09.2021, однак виконати її не виявилось можливим, у зв`язку з чим орган пробації вимушений звернувся до суду для вирішення питання про давність виконання судового рішення.
У судове засідання, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, представник Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області та ОСОБА_1 не з`явились.
Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного:
16.09.2021 постановою Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАп та накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисливих робіт строком на 120 годин.
Вищезазначена постанова набрала законної сили 20.09.2021 р.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як передбачено ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є: обов`язковість судового рішення.
Визначений у ч. 1 ст. 303 КУпАП строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень загальний і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.
Перебіг строку давності постанови суду розпочинається від моменту звернення її до виконання. Постанова вважається звернутою до виконання, коли орган, який її виніс, вручає або надсилає її копію відповідній особі або надсилає органу, уповноваженому безпосередньо її виконувати. Таким чином, своєчасне направлення постанови для виконання (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) визнається єдиним юридичним фактом, що має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.
Законом визначений чіткий перелік випадків, у разі настання яких, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання, а саме: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Сам факт того, що фактичне місце проживання чи перебування порушника невідоме не є підставою звернення до суду з поданням щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови, оскільки звернення до суду з вказаним поданням знаходиться в причинному зв`язку з наявністю підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду.
Підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду є обставини, що роблять виконання судового рішення взагалі неможливим, до таких обставин неможливо віднести відсутність за місцем проживання чи не встановлення місця перебування правопорушника, оскільки така відсутність може бути тимчасовою та/або з метою ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Відповідно до п. 11.1. Порядку, виконання стягнення у вигляді суспільно - корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.
Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами (стаття 298 КУпАП).

Статтею 300 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Статтею 302 КУпАП передбачено, що за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9статті 247цього Кодексу,орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Крім того, відповідно до п.п. 5, 6, 9 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

На підставі зазначеного існують виключні випадки, за наявності яких припиняються виконання постанови, а саме: видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення, скасування акта, які встановлює адміністративну відповідальність, смерть особи, а також не звернення виконання постанови протягом 3 місяців з моменту з дня винесення.

Статтею 325-4 КУпАП передбачені наслідки ухилення особи від відбування суспільно корисних робіт, де зазначено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, подання Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області щодо вирішення питання про давність виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 304 КУпАП, суд, -

постановив:

У задоволенні подання Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області щодо вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисливих робіт, накладеного постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2021, -відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя