12.05.2023 Єдиний унікальний номер 205/4134/23
Номер провадження 3-в/205/19/23
П О С Т А Н О В А

12 травня 2023 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Костромітіна О.О., розглянувши подання т.в.о. начальника відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Гальченко М.В. про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.11.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання т.в.о. начальника відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Гальченко М.В. про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Приморського районного суду м.Маріуполя від 17.11.2020 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання мотивовано тим, що розпорядження та копія постанови Приморського районного суду м.Маріуполя надійшли до відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області 23.12.2020 року. Перевіркою за місцем проживання було встановлено, що порушниця за вказаною адресою не проживає.

25.01.2021 року з Центру надання адміністративних послуг отримано інформацію про те, що порушниця зареєстрована за адресою, яка вказана у постанові суду.

24.01.2021 року ОСОБА_1 направлено виклик до органу пробації на 05.03.2021 року. Також 09.03.2021 року порушниці повторно направлено виклик до органу пробації на 16.03.2021 року. За викликами остання не з`явилась.

10.03.2021 року отримано інформацію з Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного МРУ МЮ (м.Харків) про те, що ОСОБА_1 як боржник у розшук не оголошена.

17.03.2021 року було здійснено перевірку місця проживання порушниці, в результаті чого було встановлено, що остання за вказаною адресою не проживає, її місцезнаходження невідомо.

28.04.2021 року порушниці направлено виклик на 06.05.2021 року, повторний виклик на 13.05.2021 року, за якими ОСОБА_1 не з`явилась до органу пробації.

14.05.2021 року було здійснено перевірку місця проживання порушниці, в результаті чого було встановлена, що остання за вказаною адресою не проживає, місцезнаходження її невідомо.

20.08.2021 року порушниці направлено виклик на 27.08.2021 року.

30.08.2021 року порушниці повторно направлено виклик на 07.09.2021 року.

09.09.2021 року було здійснено перевірку перевірку місця проживання порушниці, в результаті чого було встановлено, що остання за вказаною адресою не проживає, її місцезнаходження невідомо.

06.10.2021 року було направлено запити до Приморського ВДВС та відділу поліції №3 Маріупольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з метою отримання будь-якої інформації щодо можливого місцеперебування порушниці.

18.10.2021 року було направлено запит до Приморського ВДВС, 20.10.2021 року до Центру надання адміністративних послуг з метою отримання будь-якої інформації щодо можливого місця перебування ОСОБА_1

18.11.2021 року було отримано інформацію з Приморського ВДВС, в якій окрім адреси, вказаної у постанові суду, зазначено, що інші дані щодо місця проживання порушниці відсутні.

19.11.2021 року порушниці було направлено виклик на 26.11.2021 року.

29.11.2021 року було направлено повторний виклик на 06.12.2021 року.

07.12.2021 року було здійснено перевірку місця проживання порушниці, в результаті чого було встановлено, що остання за вказаною адресою не проживає, її місцезнаходження невідомо.

01.02.2022 року порушниця ОСОБА_1 з`явилася до відділу № 2, у цей же день її було ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення. Під час постановки на облік ОСОБА_1 пояснила, що вона 13.12.2018 року одружилася, під час одруження вона виявила бажання взяти прізвище чоловіка ОСОБА_2 , але особисті документи на нове прізвище вона не оформила, а пізніше втратила документи на попереднє прізвище.

30.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася до відділу поліції про втрату паспорту та свідоцтва про шлюб.

Також 01.02.2022 року їй було видано направлення до МКП зеленого будівництва для відбування стягнення, приступити до якого вона повинна була не пізніше 03.02.2022 року.

02.02.2022 року з вказаного підприємства було отримано повідомлення про відмову у прийнятті ОСОБА_1 для відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують її особу.

08.02.2022 року ОСОБА_1 у письмовому поясненні зобов`язалася до 15.02.2022 року звернутися до Державної міграційної служби для відновлення паспорту, отримала виклик на 15.02.2022 року, за яким до органу пробації вона не з`явилася.

16.02.2022 року її було направлено повторний виклик на 22.02.2022 року.

17.02.2022 року порушниця прибула до відділу №2 та пояснила, що не з`явилася за викликом у зазначений день з причини вживання алкоголю, зазначила, що 14.02.2022 року зверталася до міграційної служби та сплатила квитанцію у розмірі 34 гривень, але її копію не надала. Їй було видано виклик на 22.02.2022 року, за яким вона не з`явилася, 23.02.2022 року направлено повторний виклик на 04.03.2022 року.

Таким чином, постанова не виконана з об`єктивних причин, керуючись ст.304,305 КУпАП, ст.80 КК України просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Приморського районного суду м.Маріуполя від 17.11.2020 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд подання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Суддею встановлено, що постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.11.2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Вказана постанова набрала законну силу 28.11.2020 року.

Зі змісту ст.38, ч.2 ст.39 КУпАП вбачається, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті; якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

В ст. 303 КУпАП України зазначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Даною статею встановлена давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення, але не зазначена процедура процесуального вирішення цього питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 [2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення. У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Судом встановлено, що постанова Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не виконана з об`єктивних причин. Крім того, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

Відповідно до ст. ст. 304, 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , яка обґрунтовується вищевикладеними об`єктивними причинами, які викладені в поданні, суд дійшов висновку про доцільність звільнення останньої від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 303, 304 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Подання т.в.о. начальника відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Гальченко М.В. про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.11.2020 року, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч.1 ст.183-1 КУпАП, призначеного постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.11.2020 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Костромітіна