Справа № 191/1724/22
Провадження № 3/191/469/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в ТОВ «Явір-2005», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-за ст.124, ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2022 року з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №057732 від 01.08.2022 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124 КУпАП, в якому зазначено, що 23.07.2022 року о 18:00 годині в м. Синельникове, по вул. Виконкомівській, 92 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Citroen Cu реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Toyota Prado реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 , який виконував маневр повороту ліворуч. В результаті цього автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій транспортного засобу Citroen Cu ОСОБА_1 залишив місце ДТП.

Постановою суду від 21.09.2022 року за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Щербака Д.В. було призначено по справі автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

08.02.2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи №5766-22 від 10.01.2023 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив та пояснив, що він керував автомобілем Citroen в м.Синельникове і на вул.Виконкомівській, впевнившись в безпечності маневру, почав обгон автомобіля Toyota Prado, який взяв більш вправо, але в цей час Toyota Prado різко повернув вліво, внаслідок чого сталося зіткнення з його автомобілем. Їхав в межах допустимої швидкості. Водій автомобіля Toyota Prado завчасно перед маневром не увімкнув світловий покажчик повороту.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що того дня він їхав з дружиною з села на своєму автомобілі Toyota Prado. По вул.Виконкомівській біля будинку №94, впевнившись в безпечності маневру і завчасно увімкнувши світловий покажчик, почав здійснювати поворот ліворуч до свого будинку, але одразу ж сталося зіткнення з автомобілем Citroen. Швидкість з якою рухався автомобіль Citroen була дуже великою, адже перед поворотом він в дзеркалі заднього виду пересвідчився у відсутності автомобілів позаду і, лише почавши поворот, відбулося зіткнення. Тобто за такий короткий проміжок часу автомобіль Citroen під керуванням ОСОБА_1 подолав значну відстань, що свідчить про велику швидкість.

21.09.2022 року постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за клопотанням адвоката Щербака Д.В. була призначена по справі автотехнічна експертиза, на вирішення якої поставленні наступні питання:

1. Як повинні були діяти водії транспортних засобів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в даній дорожній ситуації згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху?

2. Чи є невідповідність Правилам дорожнього руху в діях кожного з учасників події, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою?

3. Чи мали водії кожного з транспортних засобів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , технічну можливість запобігти ДТП, виходячи з матеріалів справи про адміністративне правопорушення?

15.11.2022 року до суду надішло клопотання експерта Дніпропетровського НДІСЕ про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи.

22.11.2022 року надійшла заява ОСОБА_1 з відповідями на поставлені експертом питання.

28.11.2022 року від адвоката Завгороднього А.М. надійшли відповідь на заявлене клопотання експерта та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи: запис із технічного запису в момент ДТП.

08.02.2023 року до суду надійшов висновок експерта Дніпровського НДІСЕ за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №5766-22 по справі про адміністративне правопорушення №191/1724/22 (провадження №3/191/469/22) від 10.01.2023 року.

Допитана у судовому засіданні від 28.03.2023 року свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що в той день вона зі своїм чоловіком ОСОБА_2 поверталася додому з села. За кермом був її чоловік, вона розмовляла по телефону зі своєю матір`ю, бачила, що чоловік оцінював дорожню обстановку. Чоловік їхав не поспішаючи приблизно 10-15 км/год, завчасно увімкнув покажчик повороту (біля «Зірочки» - це метрів 300 до повороту), перед поворотом майже зупинився, почав повертати ліворуч, вона почула звук гальм і відчула удар. Переднє пасажирське крісло розвернуло, телефон відлетів у багажник автомобіля. Автомобіль ОСОБА_1 розвернуло до них передом. ОСОБА_1 «виплив» з автомобіля. Вона хотіла бігти до нього, але чоловік її зупинив. Через певний час ОСОБА_1 зник через кущі в сторону суду по вул.Чехова. Потім з`явилася співмешканка власника автомобіля Citroen. По телефону вона при них говорила і вони чули, що вони (власник і ОСОБА_1 ) випивали, ОСОБА_1 взяв самовільно автомобіль і поїхав у м.Синельникове. Вона при свідкові і її чоловікові телефонували ОСОБА_4 , питала, де він знаходиться, на що він відповів, що він у с.Славгород, а не в місті. Це вони чули, бо вона біля них близько стояла. На вечір у свідка почала боліти голова, наступного дня вона звернулася до лікаря, робила знімки. Коли свідок ОСОБА_3 прийшла на роботу, то її колега ОСОБА_5 спитала, чи то їхній автомобіль вдарили? Відповіла їй, що їхній. Тоді колега сказала, що вони їхали в село і назустріч їм «пронісся» автомобіль. Удар був дуже сильним, адже в нього подушки безпеки спрацювали.

Допитана у судовому засіданні від 25.04.2023 року свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що в липні 2022 року, вона з чоловіком їхала в село. В м.Синельникове повернули з вул.Чехова ліворуч проїхали перехрестя вулиць Виконкомівської і Центральної та почули шум і крик. Чоловік зупинився, подивися в дзеркало і сказав, що в автомобіль Корогодів хтось влетів. Вона вийшла, побачила, що ОСОБА_6 і її чоловік вийшли зі свого автомобіля живі, вирішила, що все нормально і вони поїхали далі. Від того місця, де вона була до місця ДТП приблизно 30 м.

Представник ОСОБА_2 адвокат Завгородній А.М. в судовому засіданні пояснив, що його клієнт діяв в межах Правил дорожнього руху, завчасно увімкнув покажчик повороту, знизив швидкість, переконався у відсутності інших автомобілів, як позаду, так і попереду, і почав повертати. В цей час сталося зіткнення автомобіля ОСОБА_2 . Toyota Prado з автомобілем Citroen, під керуванням ОСОБА_1 . Жодних порушень зі сторони ОСОБА_2 не було, в той час, як ОСОБА_1 , перевищуючи швидкість руху, не увімкнувши світловий сигнал, що попереджав би про маневр обгону, почав обганяти автомобіль його клієнта. Внаслідок порушень ПДР ОСОБА_1 сталася ДТП.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис моменту ДТП, що був наданий адвокатом Завгороднім А.М.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Щербак Д.В. просив суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, посилаючись на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було встановлено, та не підтверджується факт подання водієм ОСОБА_2 попереджувального сигналу перед здійсненням повороту, такі дані відсутні навіть у його поясненні, та не знайшли свого опису у процесуальних документах, а це є суттєвим фактом, оскільки відсутність таких дій з боку водія ОСОБА_2 саме й призвело до ДТП, і саме такі дії щодо не переконання в безпеці маневру знаходяться в причинному зв`язку з настанням зіткнення. Дане узгоджується зі схемою місця ДТП від 23.07.2022 року, згідно якої місце зіткнення знаходиться на відстані 3.1 метр від правого краю проїзної частини при її ширині у 7.2 метри. Тобто умовно розділена на напрямки руху дорога поділяє їх по 3,6 метрів, і відповідно саме зіткнення відбулось на полосі руху обох автомобілів. При тому автомобіль Toyota віссю своїх задніх коліс знаходиться на відстані 1.8 метрів від правого краю дороги. Тобто водій автомобіля Сіtroen розпочав маневр обгону, та виїхав частково на зустрічну смугу, ще до початку маневру повороту автомобілем Toyota, який в свою чергу не переконавшись в безпечності маневру розпочав його.

Також захисник зазначив, що схема місця ДТП складена з порушенням вимог п.4 розділу IX «Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженою наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

З наявної у матеріалах справи схеми видно, що відсутнє пояснення, що є сталим орієнтиром до якого здійснено прив`язку всіх об`єктів. Якщо це край будинку, то чому виміри йдуть не до нього, а на власний розсуд. Не зазначена ширина узбіччя, тротуару ( а він є), не зображені та не зафіксовані чисельні ями на дорожньому полотні. І відповідно в таблиці дорожніх умов відсутнє визначення сталого орієнтиру. Згідно наданих матеріалів, не було виявлено осипу частинок фарби, скла, ґрунту, уламків і тому не доведеним є визначення місця зіткнення, яке вказане на схемі, оскільки є основними ознаками, що воно відбулось саме в місті яке позначене й зафіксоване.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути належним доказом, а тому провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

ОСОБА_7 звернув увагу на те, що судом призначалася по справі авто технічна експертиза, згідно якої експерт за вихідними даними ОСОБА_1 дав висновки, що він не міг уникнути зіткнення, його дії повністю відповідали вимогам ПДР та порушень, які б були у причинно-наслідковому зв`язку із зіткненням автомобілів не встановив, а за вихідними даними ОСОБА_2 жодних висновків не надав, так як ним були надані технічно неспроможні вихідні дані. Також зазначив, що свідок ОСОБА_3 є зацікавленою особою, так як являється дружиною ОСОБА_2 і до її показів слід відноситись критично, зважаючи також на те, вона пояснювала, що ОСОБА_1 «виплив» з автомобіля, однак ця її оцінка спростовується відео, яке ж і надав ОСОБА_2 , адже на відео видно, що ОСОБА_1 після ДТП вийшов з автомобіля без видимих ознак алкогольного сп`яніння.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, ОСОБА_8 , адвоката Завгороднього А.М., свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку для притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.14.2б - перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч та п.2.10а ПДР України, згідно з яким у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Згідно пункту 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України

№ 1395 від 07.11.2015 року, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Ксерокопія схеми місця ДТП, що міститься в матеріалах справи не може бути допустимим доказом, так як вона взагалі не завірена посадовою особою, адже судом приймаються до уваги оригінали письмових доказів або їх копії, завірені належним чином.

Зокрема, Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення долучено ксерокопії рапорту інспектора-чергового Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Білоусова І.П. від 23.07.2022 року, заяви ОСОБА_9 від.23.07.2023 року, протоколу огляду місця події від 23.07.2022 року, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та інші події від 23.07.2022 року, пояснень ОСОБА_9 , пояснень ОСОБА_2 , пояснень ОСОБА_3 , рапорту інспектора ВРПП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Малюка А.В., пояснень ОСОБА_10 , які не завірені належним чином, що також робить їх недопустимими доказами.

У висновку експерта Дніпровського НДІСЕ за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №5766-22 по справі про адміністративне правопорушення №191/1724/22 (провадження №3/191/469/22) від 10.01.2023 року вказано, що за вихідними даними ОСОБА_1 та його адвоката Щербака Д.В.:

-по питанню № 1 - якщо автомобіль «Toyota» на момент початку свого маневру ліворуч рухався на відстані 0,5 м від правого краю проїзної частини, а у цей час автомобіль «Citroen» рухався із частковим виїздом лівого габариту на зустрічну смугу руху на відстань 1,0 м, то з технічної точки зору між вказаними транспортними засобами був бічний інтервал (між лівим габаритом автомобіля «Toyota» та правим габаритом автомобіля «Citroen»): 2,Зм=((7,2/2,0)+1,0-1,8-0,5) (де: 7,2 м - загальна ширина проїзної частини по вул. Виконкомівській; 2,0 - можлива кількість смуг для руху; 1 ,0 м - відстань, на яку виїхав лівим габаритом автомобіль «Citroen» на зустрічну смугу для руху на момент початку маневру ліворуч автомобілем «Toyota»; 1,8 м - габаритна ширина автомобіля «Toyota»; 0,5 м - відстань, на якій рухався автомобіль «Toyota» на момент початку свого маневру ліворуч). Отже у даному варіанті дорожньої обстановки водій автомобіля «Citroen» ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, у вигляді автомобіля «Toyota» який наближається до смуги руху автомобіля «Citroen», повинен був вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що передбачено технічними вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дорожньої обстановки водій автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 для забезпечення безпеки дорожнього руху, перед початком маневру ліворуч у напрямку смуги руху автомобіля «Toyota», повинен був завчасно зайняти крайнє положення на проїзній частині та переконатись що він своїми діями не створить перешкод або небезпеки інтим учасникам руху, що передбачено технічними вимогами п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України;

-по питанню №2 - у даному варіанті дорожньої обстановки, з технічної точки зору, водій автомобіля «Citroen» ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти технічному характеру ДТП - зіткнення з автомобілем «Toyota», шляхом своєчасного застосування водієм автомобіля «Citroen» ОСОБА_1 заходів зменшення швидкості руху аж до зупинки, у межах займаної смуги, транспортні засоби не контактували один з одним. У даному варіанті дорожньої обстановки, технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 залежала від дотримання ним технічних вимог п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дорожньої обстановки, перешкод технічного характеру, які б не дозволили водію автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 діяти згідно технічних вимог п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, не зафіксовано. Отже у даному варіанті дорожньої обстановки, при умові дотримання водієм автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 технічних вимог п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - зіткненню з автомобілем «Citroen»;

-по питанню №3 - у даному варіанті дорожньої обстановки у діях водія автомобіля «Citroen» ОСОБА_1 невідповідностей технічним вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які б могли, з технічної точки зору, знаходитись у причинному зв`язку з технічним характером ДТП зіткненням з автомобілем «Toyota», не вбачається. У даному варіанті дорожньої обстановки у діях водія автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 вбачається невідповідності технічним вимогам п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходитись у причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням з автомобілем «Citroen».

В той же час, за вихідними даними ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та його адвоката Завгороднього А.М. експерт зазначає наступне:

- по питанням №1-3 - виходячи з вище проведеного аналізу вихідних даних даного варіанту слід дійти висновку, що у даному варіанті містяться технічно неспроможні вихідні дані, або в частині відстані яку подолав автомобіль «Toyota» з моменту початку маневру до моменту зіткнення, або в частині швидкості руху автомобіль «Toyota», або в частині відстані, яку подолав автомобіль «Toyota» з моменту початку маневру до моменту зіткнення, або ж комплекс параметрів даного варіанту, є технічно неспроможними. Також слід зазначити, що у даному варіанті дорожньої обстановки у відповіді адвоката Завгороднього А.М. на клопотання експерта надано не всі вихідні дані, а тому експертним шляхом встановити механізм даної на першій стадії механізму ДТП зближення транспортних засобів, по технічно неспроможним вихідним даним, або по їх фактичній відсутності, не надається можливим. Відсутність параметрів стосується тільки в оцінці водія ОСОБА_2 зазначених параметрів і пояснюється тим, що водій ОСОБА_2 (або свідки), маючи свої суб`єктивні властивості, спостерігали розвиток заданої події із різних точок простору, або ж зовсім не спостерігали, а отже, у даному випадку, пояснення водія ОСОБА_2 (або свідків) є фрагментарними та суб`єктивними, з точки зору їх інформативності та насиченості кожної з вказаних ними обставин (зокрема наявність або відсутність величин параметрів) що характеризують механізм ДТП на першій стадії - зближення транспортних засобів. Отже у даному варіанті дорожньої обстановки водій автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 для забезпечення безпеки дорожнього руху, перед початком маневру ліворуч у напрямку смуги руху автомобіля «Toyota», повинен був переконатись що він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що передбачено технічними вимогами ц. 10.1. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дорожньої обстановки для вирішення питання № 1, відносно водія автомобіля «Citroen» ОСОБА_1 , у розпорядження експерта необхідно надати технічно спроможні вихідні дані які характеризуються першу стадію механізму ДТП - параметри зближення автомобілів «Toyota» та «Citroen» до моменту первинного контактування, які визначити експертним шляхом не надається можливим. Оскільки вирішення питань № 2-3 передбачає аналіз першої стадії механізму ДТП і використання параметрів, які характеризують безпосередньо характеризують параметри зближення автомобілів «Toyota» та «Citroen» до моменту первинного контактування, а в усіх своїх поясненнях водій ОСОБА_2 , у тому числі і відповіді адвоката Завгороднього А.М. на клопотання експерта не розкриває механізм зближення транспортних засобів, тому, з технічної точки зору, за вихідними даними даного варіанту провести дослідження, на момент складання дійсного висновку, не надається можливим, а отже вирішити поставлені питання № 2-3 не надається можливим.

Тому експерт зробив такі висновки за варіантом № 1 за вихідними даними ОСОБА_1 та його адвоката Щербака Д.В.:

-по питанню № 1 - у даному варіанті дорожньої обстановки водій автомобіля «Citroen» ОСОБА_1 , повинен був діяти згідно технічних вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дорожньої обстановки водій автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 повинен був діяти згідно технічних вимог п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України;

-по питанню №2 - у даному варіанті дорожньої обстановки водій автомобіля «Citroen» ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти технічному характеру ДТП - зіткнення з автомобілем «Toyota». У цьому варіанті дорожньої обстановки водій автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - зіткненню з автомобілем «Citroen»;

-по питанню №3 - у даному варіанті дорожньої обстановки у діях водія автомобіля «Citroen» ОСОБА_1 невідповідностей технічним вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які б могли, з технічної точки зору, знаходитись у причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням з автомобілем «Toyota», не вбачається. У даному варіанті дорожньої обстановки у діях водія автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 вбачається невідповідності технічним вимогам п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням з автомобілем «Citroen».

Також експертом за варіантом № 2 за вихідними даними ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та його адвоката Завгороднього А.М. зроблені наступні висновки:

-по питанню № 1 - у даному варіанті дорожньої обстановки водій автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 повинен був діяти згідно технічних вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дорожньої обстановки для вирішення питання № 1, відносно водія автомобіля «Citroen» ОСОБА_1 , у розпорядження експерта необхідно надати технічно спроможні вихідні дані які характеризуються першу стадію механізму ДТП - параметри зближення автомобілів «Toyota» та «Citroen» до моменту первинного контактування, які визначити експертним шляхом не надається можливим;

-по питанню №2 - по причинам наведеним у дослідницькій частині вирішити питання № 2, на момент складання дійсного висновку, не надається можливим, про що вказано у дослідницькій частині;

-по питанню № З - по причинам наведеним у дослідницькій частині вирішити питання № 3, на момент складання дійсного висновку, не надається можливим, про що вказано у дослідницькій частині.

Крім того, пунктом 9.2б Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 9.4 Правил дорожнього руху України визначено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Як вбачається із відеозапису, наданого адвокатом Завгороднім А.М., ОСОБА_2 увімкнув сигнал повороту безпосередньо перед здійсненням самого маневру повороту: приблизно за одну-дві секунди до повороту, про що свідчить звуковий сигнал в салоні автомобіля, не дотримуючись вимог ПДР України щодо завчасного подання сигналу повороту покажчиками. Тому ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі «Citroen Cu», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснюючи обгін автомобіля «Toyota Prado», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , не міг передбачити, що водій ОСОБА_2 вирішить здійснювати маневр повороту ліворуч.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів про вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди при керуванні транспортним засобом, що виключає подію адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП через відсутність в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У контексті КУпАП Верховний Суд у постанові від 11.07.2018 року у справі № 308/8763/15-а зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається зі сплином часу.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що станом на день розгляду справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, а тому провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, встановлених ч. 6 ст.38 КУпАП.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 38, 40-1, 122-4, 124 , 245, 283, 284 ч.1 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, за ст.122-4 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Повна постанова складена 10.05.2023 року.

Суддя О.І. Окладнікова