Справа № 740/5033/23
Провадження № 3/740/2312/23
ПОСТАНОВА

іменем України

14 серпня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Пулинець Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 31.07.2023 близько 14 год 25 хв за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме зловживає алкогольними напоями, діти недоглянуті, на момент відвідування ОСОБА_1 знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, поводила себе неадекватно, в будинку брудно, речі розкидані, відсутні продукти харчування, діти влаштовані до дитячого відділення КНП «Ніжинська центральна міська лікарня імені М. Галицького".

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду не подала. Відомості про день і час розгляду справи Ніжинським міськрайонним судом зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, другий примірник якого ОСОБА_1 отримала, що слідує зі змісту протоколу та її підпису у відповідній графі протоколу. Про розгляд справи також повідомлялася текстовим повідомленням на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст.184 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. При цьому справа згідно ст.277 КУпАП повинна бути розглянута у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення, практика ж Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження», у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Ухилення ОСОБА_1 від обов`язку забезпечення необхідних умов життя дитини підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВВБ №245385, свідоцтвами пр онародження дітей, актом медичного огляду про перебування ОСОБА_1 в стані сп"яніння, актом проведення оцінки рівня безпеки дитини.

Дії ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч.2 ст.184 КУпАП.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за одне з порушень, передбачених ч.1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про недоведеність наявними у справі доказами кваліфікуючої ознаки повторності вчинення правопорушення протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення.

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст.337 КПК України).

Таким чином, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч. 2 ст.184 КУпАП на ч. 1 ст. 184 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

В діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, - ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання неповнолітніх дітей, за яке вона повинна нести адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 найменш суворе адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.184 КУпАП.

З урахуванням положень ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 536,80 грн судового збору підлягають стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст.33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. судового збору на користь держави за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Карпусь