Справа № 203/862/23
Провадження № 3/0203/794/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

24 квітня 2023 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця НОМЕР_1 танкової бригади, молодшого сержанта, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №352357 ОСОБА_1 05.02.2023 року об 11 годині 40 хвилин в м. Дніпро, Центральний район, по проспекту Дмитра Яворницького, 102 керував транспортним засобом ЗАЗ НОМЕР_2 з ознаками наркотичного та алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, розширені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився, що зафіксовано нагрудним відеореєстратором №473349, №475553, чим порушив п.2.5 ПДР, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання при тому, що вона обізнана про наявність протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, судом визнано можливим провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що водію ОСОБА_1 повідомлено про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестеру, на що водій погодився. На відеозаписі (11:49:09) співробітником поліції повідомлено результат огляду, який становив 0,15 % проміле. Вимога водію пройти огляд в медичному закладі була неправомірною, оскільки водій не висловлював незгоди з результатом алкотестеру. ОСОБА_1 повідомив, що вживав кефір вранці, також висловив припущення, щодо наявності залишків алкоголю в крові після вживання алкоголю два дні потому. Також пояснив, що їхати в медичний заклад не має змоги, оскільки не може відстати від військової колони.

Наявність у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, щоб давало підстави працівникам поліції вимагати пройти огляд в медичному закладі відеозаписом, доданим до матеріалів справи, не зафіксовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами такий огляд міг бути проведений в закладі охорони здоров`я. Ця норма закону не надає права поліцейському не погоджуватися з результатом огляду водія на місці, проведеного самим же поліцейським і пропонувати водію, в такому разі, проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки, як зазначено в ч. 3 ст. 266 КУпАП, незгоду з проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоду з його результатами може висловити лише водій, а в даному випадку водій ОСОБА_1 погодився з результатом його огляду поліцейським за допомогою газоаналізатора.

Крім того, слід зазначити, що не тільки відеозапис з бодікамери поліцейського не містить оголошення і фіксування у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що могло би стати підставою для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але і письмові матеріали справи не містять доказів наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння, приймаючи до уваги і те, що справа не містить направлення водію до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, від проходження якого водій ОСОБА_1 , начебто, відмовився.

Зокрема, згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В такому випадку, у відповідності до п.8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція), поліцейський повинен був скласти «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. «Направлення» повинно містити заповненим розділ щодо результату огляду водія, проведеного поліцейським, виявлених ознак сп`яніння, що стало підставою для направлення водія для огляду в заклад охорони здоров`я.

Складення «Направлення на огляд водія у закладі охорони здоров`я» є обов`язковим, оскільки відповідно до додатку 4 до Інструкції (пункт 16 розділу ІІІ) «Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» має містити заповненим п. 5 наступного змісту: «Ким посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, ОСОБА_2 , підпис та коли (точний час рік, год., хв.) направлена на огляд обстежувана особа, адже згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Оскільки поліцейський не склав «Направлення» на огляд водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно не зафіксовано як самих ознак наркотичного сп`яніння у водія цим документом, так і точний час їх виявлення, що є порушенням п. 8 розділу І та суперечить змісту додатку 4 до Інструкції, що, в свою чергу, порушує ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Як слідує з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно оформлення відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння з порушенням вимог ст. 266 КУпАП має наслідком недопустимість зібраних доказів по справі.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулося з чисельними та суттєвими порушеннями умов як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення, як доказ по справі, є недопустимим.

За таких обставин слід зазначити, що у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, результат дослідження та оцінки доказів надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи поза розумним сумнівом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , приймаючи до уваги істотні порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, а тому, зважаючи на вимоги ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова