Справа № 462/3344/23
ПОСТАНОВА

іменем України

01 червня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., за участю законного представника неповнолітнього - матері ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 28.04.2023 о 00 год. 49 хв. на вул. Білогорща, 56, у м. Львові керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820, прилад № Arhe 0126, тест № 2081, проба позитивна 0, 92 проміле. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_2 28.04.2023 о 00 год. 49 хв. на вул. Білогорща, 56, у м. Львові керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, просив суворо не карати, обіцяв, що таке більше не повториться.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_2 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 026058, відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, результатом огляду із використанням технічного приладу Drager, тест № 2081, з якого вбачається, що у ОСОБА_2 виявлено 0, 92 ‰ алкоголю, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_2 з результатами огляду на стан сп`яніння згоден, рапортом від 28.04.2023; а також наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 026057 від 28.04.2023.

Так, з переглянутого відеозапису нагрудних камер поліцейський вбачається, що ОСОБА_2 визнав, що посвідчення водія в нього відсутнє, відповівши на запитання «ні, немає, робиться зараз» (clip-0, 05:46 хв. запису відео, 00:55 час із нагрудних камер поліцейських), на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння із використанням приладу «Drager» погодився та повідомив що «в районі 9 години пив пиво» (clip-0, 09:20 хв. запису відео, 00:58 час із нагрудних камер поліцейських). В результаті продування прилад «Drager» відобразив результат 0, 92 ‰, з результатами огляду ОСОБА_2 погодився (clip-0, 12:10 хв. запису відео, 01: 01 час із нагрудних камер).

Таким чином, огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння було проведено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 р. № 1452/735, а оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснено згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З протоколу серії ААД № 026058 від 28.04.2023 вбачається, що документи у ОСОБА_2 не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

При цьому, з довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Королишин Н. від 01.05.2023 вбачається, що згідно із інформаційнимо порталом Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», відсутні відомості щодо отримання посвідчення водієм гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», призначення покарання у виді позбавлення права особі, яка взагалі не мала права керувати транспортним засобом є неможливе.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на час вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_2 був неповнолітньою особою. У відповідності до ст. 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, із врахуванням особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп., а тому дана сума підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись статтями 27, 40-1, 126, 130, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя І.Д. Іванюк