Провадження №3/127/6713/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2023 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук Л.В., за участю захисника Дажука С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 з протоколами ААБ № 117091 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ААБ № 117092 від 11.08.2023 року за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, з метою не порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне об`єднати дані справи № 127/24884/23, № 127/24937/23 та розглядати їх одночасно, присвоївши справі судовий номер 127/24884/23.

11.08.2023 року о 20:35 год. по вул. С. Зулінського, 23 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 , маючи обмеження на право керування транспортними засобами, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», д.н.з НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та ч. 3 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду повідомив, що він за кермом автомобіля не їхав.

В судовому засіданні було переглянуто відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано все, що відбувалося на місці зупинки транспортного засобу. Зокрема з відео вбачається, що в момент, коли поліцейські підійшли до автомобіля, ОСОБА_1 перебував біля автомобіля, який вже не рухався, однак водійські двері його були відчинені, а сам автомобіль стояв посередині проїжджої частини двору. Спочатку ОСОБА_1 відповів поліцейським на їх запитання, а потім тривалий час почав вдавати, що він глухонімий. Далі ОСОБА_1 намагається піти з місця події. Свідки, які перебували біля автомобіля вказували, що саме ОСОБА_1 був за кермом та їздив дворами будинків з порушенням ПДР України. В подальшому, ОСОБА_1 знову почав спілкуватися з поліцейськими, повідомляв їм не свої анкетні дані, грубіянив. На пропозицію поліцейських проходити огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовляється.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту наведеної норми слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що і мало місце в даному випадку.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення ААБ № 117091 та ААБ 117092 від 11.08.2023 року, рапортами працівників поліції, письмовими поясненнями, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.02.2023 року та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Суд вважає, що у справі зібрано достатньо доказів в підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про закриття справи, оскільки воно є необґрунтованим та направлене на затягування розгляду справи. Доводи, наведені у клопотанні не спростовують докази винуватості ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП та, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126, ст. ст. 36, 283, 284, 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя :