Справа № 466/6755/23
Провадження № 3/466/2238/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 19 червня 2023 року близько 12 год. 00 хв. за адресою м. Львів, вул. Мазепи, 20 з магазину «Рукавичка» таємно викрав товар, а саме пляшку горілки «Первак», 0,5 л., 1 шт. на загальну суму 93,33 грн. без ПДВ, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

На розгляд матеріалів адміністративної справи в суді гр. ОСОБА_1 не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи в суді.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст.17З Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому справу слід розглянути без його участі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Статтею 51 ч.1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Вина правопорушника у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 952075 від 23.06.2023, заявою директора магазину «Рукавичка» ОСОБА_2 , довідкою про вартість викраденого та іншими матеріалами адміністративної справи.

У діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, оскільки він своїми діями вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, що стверджується зібраними по справі доказами.

У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП - обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

У зв`язку з тим, що в діях правопорушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріли адміністративної справи, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. 283 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП та оштрафувати на 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення безпосередньо до Львівського апеляційного, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя Ю. В. Донченко