Справа № 577/1680/23
Провадження № 3/577/761/23

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2023 р.

суддя Конотопський міськрайонний суд Сумської області Галян С.В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності: 15.02.2023 року за ст. 130 ч.1 КУпАП до 17000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; 10.03.2023 року за ст. 130 ч.1 КУпАП до 17000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

за ст. 130 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 316819 ОСОБА_1 07 квітня 2023 року о 20 год. 30 хв. по вул. Клубна в м. Конотоп керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, розширені зрачки очей). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що мається його особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1). Надав заяву про відкладення розгляду справи оскільки знаходиться у відрядженні(а.с.7).

Суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній не надав підтверджуючих документів про поважність причин неявки.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.130 КУпАП, працівниками поліції направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №316819, який містить виклад раніше вказаних обставин, складений інспектором ВРПП Конотопського РВП Стрілець О. (а.с.1);

- направленням для проходження медичного огляду (а.с.2);

- постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді 17000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.3),

- постановою Кам`янського районного суду Черкаської області від 10.03.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді 17000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.4)

- відеозаписом (а.с.5).

Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

З диспозиції ст. 130 ч.3 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника поліції вбачається, що поліцейськими взагалі не пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Також, відеозаписом не зафіксовано і відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, судом встановлено, що з наявного в матеріалах справи відеозапису щодо складання адміністративного матеріалу за ч.3 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №316819 від 07.04.2023 року було зазначено водію декілька ознак наркотичного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд координації його рухів. З відеозапису не видно, що у ОСОБА_1 наявне тремтіння пальців рук, поведінка не адекватна, мова не зрозуміла, не чітка, рухи тіла не адекватні.

Випадки коли поліцейський може зупиняти транспортний засіб визначені ст.35 Закону України «Про національну поліцію», зокрема у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. При цьому поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто, на думку суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Окрім того, у відповідності до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

На думку суду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні даного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 9, 62 Конституції України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затв наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, Законом України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 266, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: С. В. Галян