Справа № 209/3835/23
Провадження № 3/209/946/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровскої області Багбая Є.Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 29.05.2023 року о 18.25 годин в м. Кам`янське водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ ДЕУ Ланос», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місця зупинки та в мед закладі відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків та під відео фіксацію на бодікамеру, чим порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 провину в суді не визнав, пояснив суду, що дійсно 29.05.2023 року ввечері він разом з двома знайомими вжив алкогольні напої та ліг спати на заднє сидіння свого автомобіля. Прокинувся він в автомобілі та побачив, що автомобіль перебуває на автозаправці «Авіас» за адресою пр. Надніпрянський 29 в м. Кам`янське. На передньому пасажирському сидінні спав його знайомий ОСОБА_2 . За кермом нікого не було. Він вийшов з автомобіля. Через декілька хвилин під`їхав автомобіль поліції, які вийшли та підійшли до нього вказуючи, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_3 почав пояснювати працвникам поліції, що не він керував автомобілем, а лише спав на задньому сидінні, на нього наділи кайданки та склали протокол, незважаючи на його заперечення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, суду наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №342061, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння, пояснення ОСОБА_4 в яких останній ставити підписи відмовився., Також надані письмові пояснення ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , які вказували на ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції Бондаренко О.В., згідно якого останній вказав що за повідомленням на 102 вони прибули на територію АЗС де зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 … відеозапис з бодікамери працівників поліції.

Судом досліджений відеозапис з боді-камер працівників поліції, з якого не вбачається, доказів керування автомобілем саме ОСОБА_1 , оскільки запис починається з того як вони підходять до автомобіля «ЗАЗ ДЕУ Ланос», н.з. НОМЕР_1 . Біля автомобіля перебуває ОСОБА_1 який одразу почав заперечувати керування автомобілем, після чого, останнього було надягнуто кайданки та поміщено в патрульну машину поліції. Вбачається також, що свідок ОСОБА_5 відмовлявся від надання пояснень працівникам поліції, та вони були написані самим працівником поліції без будь яких усних пояснень самого свідка.

Згідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено два види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, …. тощо.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Судом встановлено, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не доведені поза розумним сумнівом, оскільки суду не надано жодних належних доказів керування автомобілем саме ОСОБА_1 оскільки як вбачається з відеозапису, дана обставина жодним чином не підтверджена, сам ОСОБА_1 дані обставини заперечує.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, при цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як встановлено судом ОСОБА_1 свою вину він не визнає та вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом, а також законності зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Наразі судом враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи та відеозапис з бодікамер поліцейських не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису з бодікамери поліцейських слідує, що ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт керування ним транспортним засобом, проте працівники поліції наполегливо заявляли про необхідність проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки відеозапис не містить доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , судом також допитані свідки, пояснення яких були долучені до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду що в той день с самого ранку вживав алкогольні напої тому не пам`ятає обставин того дня. Як зазначено вище ОСОБА_5 дійсно перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та заперечував проти надання будь яких пояснень, з відеозапису дані обставини підтверджені та вбачається написання пояснень самим працівником поліції без будь яких усних пояснень свідка.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що в той день працювала на АЗС заправщицею, під`їхали працівники поліції та стали питати коли на АЗС приїхав автомобіль ЗАЗ ДЕО Ланос та хто був за кермом, вона вказувала, що не пам`ятає, тоді вони склали якісь документи дали їй підписати, як вони вказали її пояснення вона підписала не читаючи.

Судом також викликався свідок ОСОБА_7 , за повідомленням якого з`явилися працівники поліції, але останній до суду на виклики не з`явився.

Крім того як встановлено судом інспектором всупереч вимог закону не було вилучено транспортний засіб та не поміщено на штраф майданчик, таким чином як вбачається з матеріалів працівники поліції склавши протокол відпустили особу яка керувала на їх думку в стані алкогольного сп`яніння продовжити далі керувати транспортним засобом, це на думку суду також вказує на сумнівність доказів підтверджуючих, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані в судовому засіданні докази у сукупності із оглянутими в судовому засіданні іншими матеріалами справи, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі має бути закрито.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин підлягає закриттю провадження за ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки як зазначено судом, порушення, допущені поліцейськими при складанні протоколу та матеріалів справи, є істотними та приходить до висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного твердження про наявність вини ОСОБА_1 не вбачається за можливе. Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутності в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя: Є.Д. Багбая