Справа № 346/942/23
Провадження № 3/346/726/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складену відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 190837, 20.02.2023р. о 22.50 год. в м. Коломия по вул. Українська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», результат якого 0,25‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України за що передбачена відповідальність за ст.. 130 ч.1 КУпАП.

Справа призначалася до розгляду на 20.03.2023р., 12.04.2023р., 24.04.2023р. та 08.05.2023р. В жодне судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судової повістки поштовим відправленням за зареєстрованою адресою його проживання.

13.03.2023р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Романенчук А.В. звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився з ними 15.03.2023р., що підтверджується його підписом на клопотанні.

17.03.2023р. захисник подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивував тим, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було встановлено шляхом використання спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820», згідно якого встановлено вміст алкоголю в 0,25 проміле. Згідно інструкції до приладу «Alcotest Drager 6820» вбачається, що границі допустимої похибки від 0 до 0,25 мг/дм3 ± 0,05 мг/дм3. Враховуючи похибку приладу та результат тестування, захисник вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки рівень алкоголю знаходився межах норми.

В судове засідання, призначене на 20.03.2023р. ОСОБА_2 не з`явився, подав клопотання, в якому просив перенести розгляд справи на іншу дату. Вказане клопотання мотивував тим, що ним були надіслані запити до офіційного дистриб`ютора «Драгер» в Україні ТОВ «АТЗТ» Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл», а також до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області щодо надання інформації про можливі похибки приладу «Alcotest Drager 6820», надання на вказаний прилад технічної документації. Оскільки відповіді на запити ним не отримані, просив задовольнити його клопотання.

З підстав неотримання відповідей на свої запити, захисник також просив відкласти судове засідання у справі, які були призначені на 12.04.2023р. та на 24.04.2023р.

В судове засідання 08.05.2023р. ОСОБА_2 знову не з`явився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтував захворюванням свого сина. При цьому доказів на підтвердження цих обставин суду не надав, тим самим поважність причин його неявки перед судом не довів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника до суду, що відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за їхньої відсутності.

З`ясувавши позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, в провину ОСОБА_1 зазначається порушення ним п. 2.9 «а» ПДР України, який передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, .

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, з викладеного слідує, що необхідними елементами для утворення складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом певною особою (водієм) та перебування цієї особи в стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.

В свою чергу, під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, тобто зрушення його з місця і як наслідок переміщення його в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення працівником поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 190837, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та результат огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6820 Drager», направлення на огляд водія до Коломийської ЦРЛ, роздруківку з спеціального технічного засобу в якому зафіксовано результат тесту 0,25‰, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alkotest 6820 Drager», чинного до 22.07.2023р., рапорти поліцейських та відеозаписи.

При перегляді в судовому засіданні відеозаписів судом було встановлено, що перший з них тривалістю 1 хв. 20 сек. фіксує обставини спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 в службовому автомобілі. Під час спілкування поліцейський пояснює, що вказана особа була зупинена на вул. Українська, оскільки керувала автомобілем «Mercedes Benz Vito» не будучи пристебнутим ременем пасивної безпеки. ОСОБА_1 заперечує та запитує, яким чином поліцейські встановили ці обставини. На що працівник відповідає, що побачив та повідомляє про те, що проводиться відеофіксація. На цьому відеозапис припиняється.

На другому відеозаписі тривалістю 3 хв. 45 сек. працівник поліції встановлює особу та місце його проживання. Зазначає, що виникла підозра щодо перебування особи в стані сп`яніння, надає для розпакування мундштук, робить контрольний замір на приладу та надає його для продуття ОСОБА_1 . Після неодноразового продування, фіксується результат 0,25‰ та повідомляється, що відносно ОСОБА_1 будуть складені адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зйомка припиняється.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевказані докази в своїй сукупності належним чином підтверджують проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alkotest 6820 Drager», результат якого 0,25‰.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р., установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, судом встановлено, що результат пройденого ОСОБА_1 тесту перевищує максимально допустимі показники вмісту алкоголю на 0,05‰.

Заперечуючи проти притягнення особи до адміністративної відповідальності захисник посилався на те, що таке незначне перевищення норми знаходиться в межах похибки, яка допускається інструкцією з використання приладу «Alkotest 6820 Drager». Проте, в підтвердження цих доводів відповідних належних доказів не надав, а тому суд не вбачає можливості для закриття провадження у справі з наведених захисником підстав.

Проте, проаналізувавши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що ними не підтверджується керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто здійснення ним функції водія та його зупинка працівниками поліції саме під час руху автомобіля.

Пунктом 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, огляду підлягають лише водії, а відтак без доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, останній не підлягав проходженню, і в такому випадку його стан сп`яніння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В постанові від 20.05.2020р. по справі №524/5741/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі,або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 долученими до справи працівниками поліції доказами не підтверджуються, а відтак в суду відсутні підстави вважати їх доведеними та встановленими.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на це, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 всіх елементів для утворення складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також суд звертає свою увагу на те, що згідно ч.2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння в графі «З результатами згоден» підпис ОСОБА_1 відсутній, а тому підстав вважати, що останній погодився з результатом пройденого ним огляду з використанням спеціального технічного засобу «Alkotest 6820 Drager», показники якого зафіксували 0,25‰ не вбачається.

Крім цього, на долученому відеозаписі зафіксовано, що побачивши результат на приладі поліцейський відразу повідомляє ОСОБА_1 про те, що 0,25‰ вказує на перебування його в стані алкогольного сп`яніння та що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому, чи погоджується з даним результатом ОСОБА_1 працівник поліції не запитує, проїхати йому в медичний заклад не пропонує.

Вищевикладене свідчить про фактичне порушення процедури проведення огляду, яка передбачена положеннями ст.. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що проведений огляд не є повним в силу обставин, зазначених вище, а тому в розумінні ч.5 ст. 266 КУпАП є недійсним.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч.1 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 130, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Третьякова І. В.