Справа № 202/6620/23
Провадження № 3/202/4408/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Логвіненко Т.Г., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії та долучені до нього матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.10,63 Конституції України, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2023 року о 21 годині 30 хвилин в м. Дніпрі, Індустріальний район, вул. Висока, буд. 20, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot 407, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому Законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного засобу газоаналізатору Drager Alcotest 7510, що було зафіксовано із використанням технічного засобу відеозапису motorola VB400 № 471254, 471021. Результат огляду проба позитивна 2, 02 %, тест № 540, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 24.03.2023 приблизно о 21 годині 30 хвилин він перебував біля будинку за адресою: м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Висока, буд. 20, у тверезому стані та транспортним засобом не керував, а просто стояв поряд. В цей час до нього підійшли працівники поліції та почали казати, що він керував транспортним засобом та запропонували йому пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу газоаналізатору Drager Alcotest, на що він погодився та пройшов вказаний огляд, результат якого був позитивний. З вказаним результатом він не погодився, оскільки не вживав алкогольні напої, проте працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі та склали у відношенні нього адміністративний протокол. Просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Захисник Авраменко О.Ю. надав письмові заперечення, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи, пояснив, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Перед початком огляду працівником поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано сертифікат відповідності. Крім того, після проходження огляду за допомогою технічного засобу, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що не згоден з результатами тесту, проте всупереч вимог Закону, працівники поліції не направили останнього для проходження медичного огляду у медичному закладі та не надали відповідне направлення. Перед початком огляду технічний засіб мав ознаки збою, що зафіксовано на боді камеру, що ставить під сумнів результати огляду в цілому. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи учасників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 043633 від 24.03.2023 року; чеком «Drager- Alcotest 7510», згідно якого результат тесту 2, 02 ‰, а також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, рапортом щодо обставин викладених у протоколі.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин зупинення проходження ОСОБА_1 огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння Drager Alcotest 7510, а також складання у відношенні нього адміністративного протоколу.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, про що складено необхідні документи.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на що він погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор Drager Alcotest 7510.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 та його захисника Авраменка О.Ю. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки факт керування останнього підтверджується наданим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у вечірній час доби біля транспортного засобу Peugeot 407, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, при цьому інші особи, які б теоретично могли керувати зазначеним транспортним засобом, поряд відсутні. Разом з тим, ОСОБА_1 не висловлював доводів про те, що він не керував транспортним засобом та на вимогу поліцейського надав посвідчення водія та погодився пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Зазначені обставини в своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Peugeot 407, державний номерний знак НОМЕР_1 , 24.03.2023 року о 21 годині 30 хвилин.

Також суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду, а працівниками поліції, всупереч вимог ст. 266 КУпАП, не було запропоновано йому пройти огляд у медичному закладі, оскільки зазначені доводи спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що після проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням технічного засобу газоаналізатору Drager Alcotest 7510, ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з результатами огляду.

Власноручно виконаний напис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що огляд проведено без свідків, не свідчить про його категоричну незгоду з результатами огляду, а за своєю суттю є зауваженням щодо процедури огляду.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 при складанні протоколу не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, спростовуються його власноручним підписом у відповідній графі протоколу.

Інші доводи сторони захисту, на думку суду, не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює, як намагання уникнути адміністративної відповідальності, а зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9 (а) ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Таким чином, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією зазначеної частини зазначеної статті КУпАП

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, дотримуючись принципу індивідуалізації стягнення, закріпленого у ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до Правил дорожнього руху, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави у сумі 536, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, ст.130, ст. 40-1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536, 80 грн. в дохід держави.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, в порядку примусового виконання цієї постанови стягнути з нього подвійний розмір штрафу.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня її вручення до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т. Г. Логвіненко