Справа № 373/991/23
Провадження № 3/373/471/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В. розглянув матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іваньків Коропського району Чернігівської області, громадянина України, освіта вища, неодруженого, військовослужбовця у званні капітана, на посаді заступника командира 1 самохідної артилерійської батареї з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП невідомий;

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 приблизно о 05 год. 00 хв. на території розташування військової частини НОМЕР_1 (територія Переяславської громади Бориспільського району Київської області, на яку поширюється підсудність Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області) ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення частково, вказавши, що вживав алкогольні напої у зв`язку із загибелю побратимів в боях.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підтверджується письмовими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії А4681 № 6 від 29.05.2023; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння № 299 від 29.05.2023, іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи встановлені обставини вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як поява військовослужбовця на території військової частини у нетверезому стані, що вчинено в умовах особливого періоду.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжували б відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, не виявлено.

Підстав для закриття справи або звільнення особи від адміністративної відповідальності не встановлено.

Військовослужбовці відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу), запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття.

Суд, призначаючи адміністративне стягнення, враховує особу порушника, ступінь його вини, відсутність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності, позитивну характеристику, а тому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Саме такий вид адміністративного стягнення може забезпечити виховання порушника й запобігатиме вчиненню ним нового адміністративного правопорушення. Застосування до винного арешту з утриманням на гауптвахті є виключним заходом примусу, що не буде ефективним для його перевиховання та перешкоджатиме несенню служби.

Військовослужбовці підлягають звільненню від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ