ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/174/23 Справа № 691/939/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Подорога Л. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Салія С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Салія С.А. на постанову Городищенського райсуду Черкаської обл. від 6.02.2023 р., якою

ОСОБА_1 , який наро-

дився 17.06.1972 р., громадянина Ук-раїни, не працює, проживає АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподат-ковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнено судовий збір в сумі 536,8 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 1.10.2022 р. о 15 год. 26 хв. по вул. Покрівська у м. Городище Черкаської обл. водій ОСОБА_2 керував автомобілем Skoda Octavia р/номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР україни та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Салій С.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд ухвалив постанову з грубими порушеннями норм матеріального і процесуального права. Матеріали справи не містять передбачених законом підстав для зупинки транспортного засобу. Наявність факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння без доведення факту керування транспортним засобом не може бути єдиною підставою для притягнення до адмінвідповідальності, вчинення правопорушення не зафіксовано належними доказами. В матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортними засобами, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Вивчивши матеріали адмінсправи, заслухавши пояснення захисника Салія С.А., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушен-ня норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме що 1.10.2022 р. о 15 год. 26 хв. по вул. Покрівська у м. Городище Черкаської обл. водій ОСОБА_2 керував автомобілем Skoda Octavia з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що встановлена адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протип-равна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський поря-док, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку зако-ном передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААБ № 155772 від 1.10.2022 р. ( а. пр. 1), який складено уповноваженою посадовою особою поліції та містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні.

На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.

Категоричне невизнання ОСОБА_2 своєї вини суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння та факт керування транспортним засобом не звільнять його від відповідальності за скоєне.

Відповідно до відеозапису, який долучений до матеріалів справи, причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 стало не ввімкнення покажчика повороту при здійсненні маневру повороту. На відеозапису добре чути питання поліцейського Задорожньому Р.Г. чи вживав він алкоголь, на що останній відповів: «Вживав ще вранці», а потів став говорити інспекторам, що їде під Краматорськ. Працівники поліції пропонують ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 під час розмови з поліцейським не заперечує факту керування автівкою безпосередньо перед початком розмови та її відеофіксації, відкриває двері автівки, достає з неї документи та надає їх поліцейському. Зі змісту розмови можливо дійти безсумнівного висновку, що він керував автівкою, тому що обговорює звідки він приїхав та які дії (маневри) виконував перед зупинкою, а тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем апеляційний суд вважає безпідставними.

Працівники поліції обґрунтовано склали протокол про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 , а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після того як встановили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота.

Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відео-фіксації скоєного ОСОБА_2 правопорушення не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскі-льки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рі-шення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, вико-ристаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними посилання в апеляції на не дотримання працівниками поліції вимог ст. 2652 КУпАП, тому що вказана норма не регулює правові відносини, які є предметом розгляду даної справи. Порушень з боку працівників поліції вимог ст. 266 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_2 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Городищенського райсуду Черкаської обл. від 6.02.2023 р., якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Салія С.А. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є ос-таточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А. В.