Дата документу 30.05.2023Справа № 554/3947/23
Провадження № 3/554/1862/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«30» травня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді Сметаніної А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції УПП в Полтавській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишель, Житомирської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

- за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2023 року о 16 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Героїв АТО, 10, керуючи автомобілем БОГДАН, 211140, д/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.п.13,1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Крім того, 29 квітня 2023 року о 16 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Героїв АТО, 10, керуючи автомобілем БОГДАН, 211140, д/н НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10А ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєних правопорушеннях не визнав, суду прояснив, що 29 квітня 2023 року о 16 годині 40 хвилин, на автомобілі БОГДАН, 211140, д/н НОМЕР_1 , він їхав по вул. Європейській в м. Полтава, потім повернув вправо на вул. Героїв АТО, справа знаходився припаркований автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_2 , він хотів його об?їхати, подивився в дзеркало заднього виду, щоб позаду не було машин, а коли підняв голову, в нього в очах все помутніло і далі він нічого не пам?ятає. До тями прийшов, коли його вже зупинили свідки події. В нього боліла голова, працівники поліції побачили його та викликали швидку. Йому зробили укол, дали якісь ліки, пропонували відвезти до лікарні, але він відмовився. Вважає, що ДТП сталось через те, що він тимчасово втратив свідомість. З місця ДТП він також не зникав, просто його автомобіль, через тимчасову втрату ним свідомості, продовжив рух далі.

Представник правопорушника адвокат Голяніщев Д.Ю. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки в його діях відсутня вина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень. Під час руху на транспортному засобі ОСОБА_1 тимчасово втратив свідомість, фактично не пам?ятає моменту ДТП. Жодних умисних дій, які б мали наслідком вчинення ДТП та залишення місця ДТП він не вчиняв. Після зупинки його автомобіля іншими особами, він повернувся до місця ДТП та чекав патрульну поліцію. Факт поганого самопочуття ОСОБА_1 підтверджується тим, що на місці ДТП йому викликали швидку допомогу, лікарі встановили гіпертонічну хворобу ІІ ст., неускладнений криз, про що свідчить медична довідка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 29 квітня 2023 року о 16 годині 40 хвилин, він рухався на своєму автомобілі по вул. Європейській в м. Полтава. Перед ним рухався автомобілем БОГДАН, 211140, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який повернув на вулицю Героїв АТО, а він повернув за ним. На обочині, ближче до тротуару, був припаркований автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_2 . Коли автомобіль БОГДАН, 211140, д/н НОМЕР_1 зрівнявся з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_2 , то він побачив удар, а потім відбите від автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT дзеркало. Автомобіль БОГДАН, 211140, д/н НОМЕР_1 поїхав далі, зачіпаючи обочину. Машину колихало, так було десь два рази. Він навіть подумав, що водій п?яний. Потім інші водії зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , він викликав патрульну поліцію. Коли вони підішли до ОСОБА_1 , він сказав, що їхав з дачі, в нього заболіла голова і почав якийсь «бах». З машини ОСОБА_1 вийшов сам, йому витерли піт з лоба. Коли приїхала поліція, то вони викликали йому швидку допомогу, а він поїхав у справах.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , представника правопорушника - адвоката Голяніщева Д.Ю., свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, настає, якщо учасниками дорожнього руху були порушені правила дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об?єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об?єктів. Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є наявний причинний зв?язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

В п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.205 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.10 А ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, настає, якщо водій транспортного засобу, інші учасники дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, залишили його.

На підтвердження вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, особою, яка склала відповідні протоколи додано: протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №433869 від 29.04.2023 року та серії ААД №433614 від 29.04.2023, схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В судовому засіданні були досліджені письмові пояснення ОСОБА_4 , відібрані в останнього, після вказаних подій, відповідно до яких, він повідомив, що під час руху на своєму автомобілі в нього помутніло в очах і він зачепив автомобіль.

Вказане було підтверджено ОСОБА_1 і в судовому засіданні.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 підтверджується, що автомобіль БОГДАН, 211140, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , зрівнявшись з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_2 та зачепивши його, продовжив рух, двічі зачіпаючи обочину, машину колихало по дорозі. Він викликав патрульну поліцію, які по приїзду викликали швидку. Коли всі підійшли до ОСОБА_1 , він сказав, що під час руху в нього сильно заболіла голова і більше він нічого не пояснював.

Згідно інформації від 24.05.2023 року №01-19/529, наданої на запит адвоката Голяніщева Д.Ю., адміністрація КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» повідомляє, що виклик надійшов 29.04.2023 о 17.26 годин, за адресою: м. Полтава, Героїв АТО, 10 до ОСОБА_1 . Викликала патрульна поліція. При огляді ОСОБА_1 встановлено: загальний стан середній, артеріальний тиск 200/100, глюкоза 5,0 моль, знята кардіограма: ритм синусовий, 86 ударів в хвилину, електронна вісь серця не відхилена. Встановлено попередній діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., неускладнений криз. Надана медична допомогу згідно діагнозу. Хворий відмовився від запропонованої госпіталізації, про що свідчить підпис в картці виїзду бригади екстреної медичної допомоги.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що доводи водія ОСОБА_1 , з приводу того, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок його хворобливого стану і що місце ДТП він не залишав, є правдивими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного чи іншого сп?яніння, що свідчить про відсутність в нього ознак сп`яніння на час керування транспортним засобом.

Також, характер керованого водієм автомобіля, безпосередньо під час ДТП та після, що підтверджується показами допитаного судом свідка, та надана інформація з КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» щодо стану хворого, а саме артеріального тиску 200/100, в результаті чого встановлено діагноз «Гіпертонічна хвороба ІІ ст., неускладнений криз» дійсно може свідчити про хворобливий стан водія ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом та після ДТП.

Таким чином, судом встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 відсутня об?єктивна сторона адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, а саме недотримання вимог п.13.1 та п. 2.10А ПДР України, причинного зв?язку між діяннями та наслідками, спричинення механічних пошкоджень та завдання матеріальних збитків потерпілій стороні та суб?єктивна сторона у формі умисної чи необережної вини, що свідчить про відсутність в діянні водія складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 122-4, 124, 245, 247, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна