КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/1588/2023
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 квітня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Клапчука Ф.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено постановою судді, 15 жовтня 2022 року о 13 год. 23 хв. по вул. Саперно-Слобідська, 10, у м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року у справі № 752/17348/22; скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, ОСОБА_1 , за п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що він, ОСОБА_1 , 26.01.2023 року прибув до Голосіївського районного суду м. Києва для участі в судовому розгляді та дачі пояснень у справі про адміністративне правопорушення, однак, у зв`язку із повітряною тривогою, у призначений час судове засідання не відбулось.

При цьому, як зауважує апелянт, він перебував у суді до закінчення повітряної тривоги, після чого секретар судового засідання повідомила йому про те, що справа у цей день розглядатись не буде, та порадила написати клопотання про відкладення судового засідання, що ОСОБА_1 і зробив.

Натомість, потім, з`ясувалось, що справа про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, була розглянута 26.01.2023 року, за його відсутності та всупереч поданому клопотанню, а копію постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26.01.2023 року, він отримав лише 20.02.2023 року.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що він категорично не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи, судом було суттєво порушено норми матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилаючись на положення ст.ст. 7, 9, 245, 251, 256, 280, 283 КУпАП, ОСОБА_1 вважає, що в порушення вказаних норм, судом не вирішено питання та не взяті до уваги порушення щодо неправильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що призвело до неналежного та не всебічного розгляду справи.

Крім цього, посилаючись на положення ст. 266 КУпАП та відповідної Інструкції, якими регулюється процедура огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що в матеріалах справи не має доказів, які б підтверджували дотримання працівниками поліції цієї процедури, а тому складений ними протокол про адміністративне правопорушення, не може бути доказом у справі.

Суд першої інстанції, як стверджує апелянт, не звернув уваги на ці порушення, а також на те, що фактично, як такої, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не було. Поліцейськими не було роз`яснено підстав проведення огляду, внаслідок чого ОСОБА_1 не було зрозуміло, за яких підстав, він має, за вказівкою поліцейських проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки в такому стані не перебував.

Більш того, він, ОСОБА_1 , самостійно, звернувся до закладу охорони здоров`я та пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, та відповідно до висновку щодо результатів проведення медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, складеним лікарем КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» 23.10.2022 року о 14 год. 45 хв., ознак стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Вважаючи помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянт також звертає увагу на те, що суд не дослідив та не взяв до уваги фактичні обставини справи, які наведені в апеляційній скарзі, в тому числі ряд грубих порушень чинного законодавства, допущених поліцейськими, як при проведенні огляду на стан сп`яніння, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому всі зазначені у ньому відомості є лише припущенням поліцейського.

З урахуванням цих та інших доводів, апелянт вважає, що доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено, а докази, зазначені в протоколі не підтверджують його вини, що, відповідно до вимог п. 1 ст. 247 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Клапчука Ф.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи щодо ОСОБА_1 та доводи його скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , а також пояснення останнього в суді апеляційної інстанції щодо причин пропуску строку на подання скарги,суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, незважаючи на обставини та докази, на підставі яких суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, зокрема які наведені у п. 4 розділу І цієї Інструкції.

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, як передбачено п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зважаючи на вказані вище положення законодавства, а також обставини, які зафіксовані на відеозапису, матеріали якого долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не були дотримані у повному обсязі вимоги наведених вище нормативних актів, оскільки після того, як ОСОБА_1 були роз'яснені наслідки його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у закладі охорони здоров'я, останньому не було повідомлено про те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, його буде усунуто від подальшого керування транспортного і він не зможе виконувати свою роботу, пов'язану з перевезенням пасажирів.

Крім цього, як зафіксовано на долученому до справи відеозапису, до завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення та його підписання, ОСОБА_1 погодився та просив провести його огляд на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, пояснивши це тим, що він спочатку злякався та тим, що до відмови від проходження такого огляду його не попередили про те, що він буде відсторонений від керування транспортним засобом.

Разом з тим, незважаючи на вказані обставини, а також наявність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейські не забезпечили доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров'я для проведення такого огляду, безпідставно пославшись на те, що вже пізно і що останній, якщо бажає, може за власною ініціативою пройти такий огляд у вказаному вище закладі охорони здоров'я.

Більш того, керуючись роз'ясненнями, наданими поліцейськими, ОСОБА_2 одразу, протягом двох годин, з моменту виникнення підстав для проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння, самостійно звернувся до КНП КМНКЛ «Соціотерапія», де за наслідками його медичного огляду, лікар нарколог склав висновок про те, що у ОСОБА_1 ознак сп'яніння не виявлено, що підтверджується доданими до апеляційної скарги та дослідженими під час апеляційного розгляду документами.

Вищенаведені обставини дозволяють стверджувати про те, що висновок судді щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, не може бути визнаний обґрунтованим, оскільки він не ґрунтується на належних та допустимих доказах,які б, поза розумним сумнівом, спростовували доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та підтверджували вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання в оскаржуваній постанові на досліджені в судовому засіданні докази, без їх належного аналізу та оцінки, яка б відповідала вимогам ст. 252 цього Кодексу, не можуть служити підставою для визнання постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності законною та обґрунтованою.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки наведені в ній доводи підтверджують незаконність постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вказана постанова - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього- закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Токман Ю.Ф.