ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3818/23
провадження № 3/753/2165/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 08 березня 2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15 лютого 2023 року серії ААД № 441470, водій ОСОБА_1 15 лютого 2023 року, о 08 год. 13 хв., за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 18-А, керував транспортним засобом «Skoda rapid», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, неприродні блідість обличчя.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 проходити відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру поліцейського.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 441470 від 15 лютого 2023 року, складений стосовно ОСОБА_1 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт працівників поліції, постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відеозапис з бодікамери поліцейського.

До початку судового засідання ОСОБА_1 надіслав до суду письмове пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення та заявив клопотання про закриття провадження у справі стосовно нього, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Із зазначених пояснень вбачається, що як на підставу для закриття справи вказує на те, йому інкримінується керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння, а не у стані наркотичного сп`яніння, як це визначено положеннями статті ст. 130 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 стверджує, що склад правопорушення, який йому інкримінується, не відповідає диспозиції ст. 130 КУпАП, а тому його діяння зазначені в протоколі виключаються.

Також, наголошував на тому, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції. Так, в направлені не зазначено назви та номера спеціального технічного засобу, яким проводився огляд на місці. Крім того, працівники поліції перевіряли зіниці очей на швидкість реакції за допомогою ліхтарика на телефоні. Тому вважає, що порушення поліцейськими вказаної Інструкції тягне за собою недійсним результати огляду та порушення порядку складання протоколу.

На підставі викладеного просив закрити справу на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду, тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, з переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який міститься на CD-диску, долученому до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, за наслідками чого було складено протокол.

Водночас з цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує перебування його у стані наркотичного сп`яніння, тому такий огляд вважав недоречним.

Аналізуючи пояснення порушника суд звертає увагу на те, що об`єктивна сторона правопорушення в цьому випадку виражається у формі відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що працівниками поліції дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, а оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснено згідно із чинним законодавством.

Дані, наведені у письмових поясненнях в частині не визнання ним своєї провини, спростовані тими дані, що наведені власне ОСОБА_1 у судовому засіданні, зокрема про керування транспортним засобом 15.02.2023 у стані наркотичного сп`яніння, водночас й без посвідчення водія, яке було у нього вилучено минулого року на підставі рішення суду за аналогічне адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, із позбавленням права керувати транспортними засобами, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М.С. Бондаренко