Справа № 545/1624/23
Провадження № 3/545/877/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Харабадзе К.Ш., за участю секретаря Гаврись В.В., розглянувши адміністративний матеріал стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в:

28.04.2023 о 22 год. 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , поміняв замки до квартири за зазначеною адресою, що не дало змоги дружині ОСОБА_3 потрапити до домівки, чим завдав економічного насильства останній, оскільки вона не обмежена у праві користування даною квартирою та речами, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються наданим із протоколом серії ВАВ № 789778 від 03.05.2023 доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 28.04.2023, супровідним т.в.о. заступника начальника ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, рапортом ВП № 2, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_5 зазначив, що він є власником житла, за його зверненням ОСОБА_6 була знята з реєстрації в квартирі, він про це повідомив останню, вони домовилися, що наступного дня вона забере всі свої речі, але цього не відбулося, тоді він змінив замки. ОСОБА_7 зазначив, що на розгляді суду перебуває судове провадження про розподіл спільного сумісного майна подружжя, яке не закінчене, що у нього та ОСОБА_6 ця квартира є їх єдиним житлом. Свого іншого житла він не має. Іншого житла не має і ОСОБА_6 . На теперішній час він проживає за іншою адресою у будинку батьків.

Свідок ОСОБА_8 показав, що 28.04.2023 увечорі прибув разом зі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що заздалегідь ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що вона була знята з реєстрації в квартирі і щоб вона забрала свої речі та виїхала, але остання цього не зробила. Тоді в квартирі були поміняні замки.

Захисник ОСОБА_6 Дробаха А.Е. вказав, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 була набута ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , на теперішній час наявне відкрите судове провадження про розподіл спільного сумісного майна подружжя, яке триває, в тому числі, і щодо цієї квартири. ОСОБА_6 проживала в цій квартирі близька 6 років, лишалася проживати і після розлучення з чоловіком, іншого житла не має. На теперішній час вимушена шукати притулку у знайомих

Свідок ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є її батьками, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 вона була прописана до початку травня 2023 року, в цій квартирі також була зареєстрована її матір, яка була знята з реєстрації в квітні 2023 року. До зняття з реєстрації іі мати постійно проживала в квартирі приблизно на протязі 7 років. Свідку відомо про погрози матері з боку батька, про примушування забрати позов про розподіл майна подружжя зі слів матері. 28.04.2023 свідок перебувала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 17 годин зі своїм малолітнім братом, щоб передати батькові наданий їй матір*ю дублікат ключів від цієї квартири, про що вона повідомила батька, який прибув до квартири приблизно о 18-50год. Але батько змінив замки. Свідок просила у батька ключі від нових замків для себе та брата, але батько відмовив. 28.04.2023 приблизно о проміжок часу 22 23 год. до квартири прийшла ОСОБА_4 , але батько ОСОБА_5 , який був присутній зі свідком та малолітнім братом в квартирі, не допустив ОСОБА_4 в квартиру. Свідок прохала батька допустити маму, щоб забрати речі, але батьком цього зроблено не було. Тоді вона та її малолітній брат зібрали деякі речі для мами. Потім в інший день її малолітній брат був допущений батьком до квартири, щоб зібрати речі матері.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «;Про міжнародні договори України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

ОСОБА_5 надав договір купівлі-продажу від 01.06.2018 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в п. 3.2. якого зазначено, що він вчиняється зі згоди дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_4 згідно заяви, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом.

Щодо наданої ОСОБА_5 довідки від 27.04.2023 про відсутність ОСОБА_4 , як особи, що зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , то суд зазначає, що зняття особи з реєстрації не є тотожнім виселенню, позбавленню права користування. ОСОБА_5 лише скористався Порядком декларування та реєстрації місця проживання(перебування), затвердженим Постановою КМУ № 265 від 07.02.2022, і зняття з реєстрації не тягне виселення ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 не заперечувалося про наявність відкритого судового провадження про розподіл спільного сумісного майна подружжя, яке ще триває, в тому числі, і щодо цієї квартири, що іншого житла ОСОБА_6 не має.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Дії ОСОБА_10 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майнове положення, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Приймаючи до уваги положення ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним також стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП,суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень на користь держави, перерахувавши на р/р UA0016719, отримувач коштів: ГУК у Полт. обл./тг м.Полтава/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави в особі стягувачаДержавної судової адміністрації України (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за Єдрпоу):37993783, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, кодкласифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання до Полтавського районного суду Полтавської області.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ