КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/3078/236

01 травня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Осадченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Плясова Олексія Вікторовича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 31 березня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Плясов Олексій Вікторовича подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 рокута закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що обставини, встановлені судом першої інстанції тавикладені в оскаржуваній постанові,не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує на те, що протокол ААД № 440228 від 08.01.2023 року,складений відносно ОСОБА_2 за порушення ним пункту 2.5. ПДР України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не за порушення п. 2.9 «а», як за керувания транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що зазначено в постанові суду першої інстанції. Дана обставина, на думку апелянта, вказує на помилковість встановлення судом в діях особи, яка притягується до відповідальності, складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і,як результат, притягнення особи до відповідальності за правопорушення, яке фактично цією особою не вчинялось, що є грубим порушенням вимог закону.

Зазначає, що суд першої інстанції не виклав в своєму рішенні мотиви, відповідно до яких він не взяв до уваги аргументи сторони захисту,наведені в письмових запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення і без надання грунтовного аналізу обставинам справи визнав ОСОБА_1 винуватим. Дана обставина світчить про упереджений розгляд справи, невмотивованість судового рішення та,як наслідок, його необгрунтованість та незаконність в частині застосування норм процесуального права.

Вказує на те, що під час спілкування з поліцейськими, вониспровокували ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння шляхом повідомлення йому про те, що у відповідності до вимог чинного законодавства України та п. 2.5 Правил дорожнього руху України, він має повноцінне право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у лікаря нарколога, оскільки йому ніхто не пропонував пройти такий огляд

В судове засідання учасник справи не з`явились, про день та час слухання справи апеляційним судом повідомлені, причин неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 440228, складеного заступником командира роти № 7, батальйону № 2, полку № 1 ОПБ УПП у м. Києві ДПП, старшим лейтенантом поліції Лук`яненко Світланою Сергіївною, 08 січня 2023 року, о 04 год. 00 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві, по вул. Дорогожицька, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, мова нечітка, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 08 січня 2023 року, о 04-05 год. ОСОБА_1 працівником поліції було виписано направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КМНКЛ «Соціотерапія». Підставою для направленням ОСОБА_1 огляд стало наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода.

З наявного в матеріалах відеозапису події з боді камер працівників поліції № 472668 та 472007, який долучений до матеріалів справи в якості доказу, вбачається, що співробітники поліції зупиняють транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки стало порушення останнім комендантської години. (зафіксований час на відео 03:58)

В подальшому, у зв`язку із наявними у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, співробітники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснюють ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду.

Під час розмови зі співробітниками поліції ОСОБА_1 повідомляє, що він вживав алкогольні напої, а саме пиво. (зафіксований час на відео 04:07)

В подальшому, ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. (зафіксований час на відео 04:08)

Аналізуючи зазначені вимоги матеріального права та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав вірну правову оцінку вказаним доказам, правильно застосував норми матеріального права, які регулюють вказані правовідносини та прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як, керуючи транспортним засобом, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, він відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не виклав в своєму рішенні мотиви, відповідно до яких він не взяв до уваги аргументи сторони захисту, наведені в письмових запереченнях на протокол і без надання ґрунтовного аналізу обставинам справи визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в постанові суду першої інстанції було викладено доводи сторони захисту та зроблено висновки на підставі наявних в матеріалах справи доказів та пояснень сторін.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 спровокували його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, шляхом повідомлення йому інформації про те, що у відповідності до вимог чинного законодавства України та п. 2.5 Правил дорожнього руху України, він має повноцінне право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, відеозапису події з боді камер працівників поліції не вбачається, що зі сторони співробітників поліції були здійснені провокаційні дії щодо схиляння ОСОБА_3 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, зобов`язаний знати Правила дорожнього руху України та беззаперечно виконувати їх. Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння чи відмовитись від проходження такого огляду. ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився. Ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не було надано доказів того, що він оскаржував дії співробітників поліції в установленому порядку, зокрема, і щодо здійснення ними провокацій.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога, оскільки йому ніхто не пропонував пройти такий огляд, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 440228 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від походження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Будь яких зауважень з приводу викладених в протоколі обставин ОСОБА_1 не висловлював, що підтверджується його підписом в протоколі та відеозаписом події з нагрудної боді камери співробітника поліції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Плясова Олексія Вікторовича.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Плясова Олексія Вікторовичазалишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: