Номер провадження: 33/813/1286/23
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 14.03.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536, 80 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 26.06.2023 ОСОБА_1 через канцелярію суду 1-ої інстанції було подано апеляційну скаргу, в якій останній, посилаючись на невідповідність постанови принципам повноти та всебічності розгляду, просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови суду, як пропущеного із поважних причин, зокрема, у зв`язку із тим, що про її існування йому стало відомо випадково 14.06.2023, натомість, про дату та час розгляду справи він не повідомлявся належним чином, копію постанови його захисник отримав лише 19.06.2023, при цьому 22.06.2023 та 23.06.2023 Малиновський райсуд м. Одеси був зачинений у зв`язку із надходженням анонімного повідомлення про мінування будівлі суду, що унеможливило подання апеляційної скарги раніше 26.06.2023.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи свого клопотання та просив його задовольнити, дослідивши матеріали справи, вважаю, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Право на доступ до суду апеляційної інстанції для оскарження судового рішення є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду 1-ої інстанції.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03., нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В рішенні ЄСПЛ від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні ЄСПЛ зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні суду 1-ої інстанції під час розгляду справи про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП присутнім не був (а.с. 13), хоча викликався в судове засідання на 14.03.2023 шляхом надсилання смс-сповіщення за номером телефону за допомогою АСДС КП «Д-3», яке він отримав 23.02.2023 о 15:16 год. (а.с. 12).

Водночас, достеменно знаючи про те, що на розгляді в Малиновському райсуді м. Одеси знаходяться матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та про те, що судове засідання з розгляду справи призначено на 14.03.2023, ні ОСОБА_1 , ні його захисник в розумні інтервали часу не проявляли інтересу до стану розгляду справи та її результату, тобто не проявляли належної процесуальної поведінки, натомість, захисник Борздих К.В. звернувся до суду 1-ої інстанції із заявою про ознайомлення із матеріалами справи стосовно ОСОБА_1 лише 08.06.2023, тобто поза межами встановленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, та ознайомився із ними відповідно 12.06.2023, що підтверджується його особистою розпискою (а.с. 17).

До зазначеної заяви захисником було додано копію ордеру виписаного на ім`я ОСОБА_1 , датованого 24.05.2023 (а.с. 18).

Відтак, з огляду на вищевикладене, захисник Борздих К.В. ознайомився зі змістом оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції 12.06.2023, при ознайомленні з матеріалами справи, внаслідок чого є голослівними посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що йому випадково стало відомо про наявність винесеної постанови лише 14.06.2023, після чого він звернувся до адвоката за правовою допомогою.

Водночас, із зазначених вище підстав апеляційний суд також не приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що його захисник звернувся до суду 15.06.2023 із заявою про ознайомлення та ознайомився із матеріалами справи 19.06.2023, оскільки такі твердження об`єктивно спростовуються наявними в розпорядженні апеляційного суду матеріалами справи.

Апеляційна скарга, відповідно до штампу вхідної кореспонденції Малиновського райсуду м. Одеси, була подана ОСОБА_1 лише 26.06.2023 (а.с. 21), тобто за спливом більш ніж 10-ти днів з моменту ознайомлення його захисника зі змістом оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції саме 12.06.2023.

При цьому, апеляційний суд зауважує на тому факті, що ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі не є щирим, зазначаючи про те, що він не мав об`єктивної можливості звернутись із апеляційною скаргою раніше за 26.06.2023 у зв`язку із тим, що 22.06.2023 зранку та 23.06.2023 Малиновський райсуд м. Одеси був зачинений через анонімне повідомлення про мінування будівлі суду.

Так, відповідно до інформації відкритого інтернет-ресурсу офіційної сторінки Малиновського райсуду м. Одеси у соціальній мережі «Facebook», дійсно, 22.06.2023 зранку надійшло анонімне повідомлення про мінування будівлі суду, проте вже об 11:43 год. суд відновив свою роботу, а 23.06.2023 взагалі не надходило жодних повідомлень про мінування будівлі та суд працював у штатному режимі.

Відтак, твердження апелянта щодо об`єктивної неможливості подати апеляційну скаргу раніше не відповідають дійсності та є голослівними.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 , знаючи про існування стосовно нього оскаржуваної постанови суду ще під час звернення його захисника 08.06.2023 до суду із заявою про видачу її копії, а також користуючись правовою допомогою захисника Борздих К.В., який є фахівцем в галузі права та вочевидь обізнаний щодо строків апеляційного оскарження постанови суду, звернувся до суду 1-ої інстанції із апеляційною скаргою тільки 26.06.2023, тобто зі значним пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП 10-денного строку на її подання.

Підсумовуючи все вищевикладене, апеляційний суд доходить переконання про те, що ОСОБА_1 не було надано належних та переконливих доказів відсутності в нього об`єктивної можливості своєчасного подання апеляційної скарги на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 14.03.2023, тому підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги немає та апеляційна скарга разом із доданими матеріалами підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 7, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 14.03.2023 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу разом із доданими матеріалами повернути апелянту ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца