Справа № 447/2812/22 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/811/485/23 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гирича О. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 20 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 11.11.2022 року о 04:15 год. на автодорозі Т14-16 52 км сполученням Меденичі-Пустомити-Львів Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER Alcotest 6810», прилад 0925, тест №5051, результат 0,49 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Гирич О. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та виконував функцію водія. Зазначає, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2023 року скасовано постанову серії БАБ № 485555 від 11.11.2022 року, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, що свідчить про безпідставність зупинки автомобіля. Крім того, звертає увагу, що останнього не було відсторонено від керування транспортним засобом, наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, а огляд на стан сп`яніння проводився без участі двох свідків.

В судові засідання 21.04.2023 року, 10.05.2023 року та 30.05.2022 року ОСОБА_1 та його захисник не з`являлися, захисник двічі подавав клопотання аналогічного змісту про відкладення розгляду справи, не додаючи, при цьому, документів на підтвердження неможливості участі ним та ОСОБА_1 у розгляді справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року, викладеної у рішенні по справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник тричі не з`явилися в судові засідання суду апеляційної інстанції та не представили поважності причин неможливості участі у розгляді справи, що суд апеляційної інстанції розцінює як затягування розгляду справи, а тому, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №374334 від 11.11.2022 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено 0,49% проміле алкоголю; протоколом тесту №5051 від 11.11.2022 року за результатом огляду ОСОБА_1 із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», з якого вбачається, що ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,49%); відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 6810»; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11.11.2022 року, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 485555 від 11 листопада 2022 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП; розпискою ОСОБА_1 , згідно з якою останній підтвердив, що керував транспортним засобом та зобов`язався не керувати таким до повного витверезіння.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Так, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції підтверджується, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

В подальшому, останній погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після проходження якого не заперечував проти результату огляду та не просив доставити його до медичного закладу для проходження такого, а на запитання працівника поліції відповів, що згідний з результатами огляду, а також зазначив, що випив не більше 100 грам та відмовився від проведення огляду в медичному закладі.

Крім того, ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №374334 від 11.11.2022 року надав пояснення про те, що керував транспортним засобом, з порушенням згідний, випив пляшку пива «Львівське світле» ввечері. Розпискою ОСОБА_1 , також, підтверджується, що він визнав факт керування транспортним засобом та зобов`язався не керувати таким до повного витверезіння.

При цьому, останній впродовж всього спілкування з працівниками поліції на місці події жодного разу не повідомляв їм про те, що він не керував транспортним засобом.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №374334 від 11.11.2022 року, в останнього було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 від 11.11.2022 року, про що він розписався у протоколі.

Твердження сторони захисту про те, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції була безпідставною, спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем під час дії комендантської години, яка запроваджена на території Львівської області згідно з наказом начальника обласної військової адміністрації від 25.02.2022 № 1/22 у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, про що було повідомлено останнього.

З огляду на те, що під час огляду ОСОБА_1 здійснювався відеозапис, присутність свідків, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час вказаної дії непотрібна, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 20 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гирича О. В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.