ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/9093/21 Номер провадження 33/814/117/23Головуючий у 1-й інстанції Куліш В.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

за участю:

- захисника адвоката Приблуди Є.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Приблуди Є.В. на постанову судді Балаклійського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАПзакрито.

З постанови судді вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушеннясерія ААБ № 103125 від 05.05.2021, 16.04.2021 о 21.30 год. в м. Харкові по вул Шевченко,67 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , в порушення вимог п.10.1 ПДР, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці та здійснив зіткнення з автомобілем Honda CP V д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, суддя вказав, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки для накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з вказаним рішенням судді, представник потерпілого подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 124 КУпАП.

Крім цього просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді оскільки під час розгляду справи участі не брав, про розгляд не був повідомленим, про наявність рішення дізнався з Єдиного реєстру судових рішень.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що вина ОСОБА_2 , доводиться наявними в справі матеріалами та протоколом про адміністративне правопорушення, проте суд всупереч вимогам чинного законодавства закрив провадження та не визнав ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови необхідно зазначити таке.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції справа розглянута без участі ОСОБА_1 та його представника, будь-яких документів про вручення копії постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

У той час, апеляційну скаргу представник потерпілого в інтересах потерпілого подав 01.12.2021.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду пропущений з поважних причин, а тому даний строк підлягає поновленню.

Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в апеляційному суді ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився не повідомивши про причини своєї неявки.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника потерпілого в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення через відсутності доказів порушення ним п. 10.1 ПДР.

Проте, суддя місцевого суду, вказавши, що під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд не повинен встановлювати наявність чи відсутність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З даним висновком погодитися не можна, так як закриваючи провадження в справі в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суддя, порушуючи вимоги законодавства, безпідставно не встановив наявність чи відсутність вини ОСОБА_2 , у вчиненні правопорушення.

Так, підстава для закриття провадження в справі відповідно до положень ст.38 КУпАП України не є такою, що реабілітує особу, а тому таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закриття провадження в справі на підставі ст.38 КУпАП щодо особи, в діях якої відсутній склад адміністративного правопорушення, є порушенням прав такої особи та є недопустимим.

Тобто, обов`язковою умовою закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності з нереабілітуючих підстав є вчинення особою адміністративного правопорушення. Отже, при вирішенні питання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення суддя повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні. Тільки після цього можна постановити у визначеному КУпАП порядку відповідне судове рішення.

Як зазначив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.4 Постанови від 1 березня 2013 року N4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Під час розгляду справи в апеляційному суді, встановлено, що ОСОБА_2 16.04.2021 о 21.30 год. в м. Харкові по вул. Шевченко,67, керуючи автомобілем Nissan д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , в порушення вимог п.10.1 ПДР, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці та здійснив зіткнення з автомобілем Honda CP V д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Такі висновки суду ґрунтуються на наступному.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З наявних в матеріалах справи, а саме пояснень ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 під час керування автомобілем Nissan д.н.з. НОМЕР_1 , в якому була включена аварійна світлова сигналізація, в порушення вимог п.10.1 ПДР, змінив напрямок руху не впевнився в безпеці свого маневру, у зв`язку з чим відбулося зіткнення з автомобілем Honda CP V д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням.

З відеозапису події вбачається, що автомобіль Nissan д.н.з. НОМЕР_1 рухався в крайній правій частині дороги з включеною аварійною світловою сигналізацією, після чого здійснив маневр в крайню ліву частину дороги та здійснив поворот в праву сторону на стоянку. В цей час автомобіль Honda CP V д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду в крайній правій частині наїхав на автомобіль Nissan.

Викладені обставини свідчать про те, що в діях водія ОСОБА_2 вбачаються порушення п.10.1 ПДР, тобто те, що він створив небезпеку і перешкоду іншим учасникам дорожнього руху і внаслідок цих дій сталося зіткнення транспортних засобів.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП доводиться даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, відеозаписом, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 , та потерпілого ОСОБА_1 . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Таким чином, винуватість ОСОБА_2 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною.

Проте, на момент розгляду справи про адміністративну правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова судді підлягає скасуванню із ухваленням нової, якою ОСОБА_2 необхідно визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження в справі закрити на підставі п.7 ст.247 КпАП України в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику потерпілого ОСОБА_1 адвокату Приблуді Є.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Балаклійського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Приблуди Є.В. задовольнити.

Постанову судді Балаклійського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ст.247 КпАП України в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КпАП України.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко