П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

Гр. ОСОБА_1 23 лютого 2023 року о 22 годині 30 хвилин в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої співмешканки гр. ОСОБА_2 та їхнього спільного сина ОСОБА_3 , 2014 року народження, а саме: висловлювався на їхню адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

Гр. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, будь-яких клопотань не надав та зацікавленості в участі у справі не проявив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, та такі справи згідно з ч. 2 ст. 277 КУпАП розглядаються протягом доби. Працівниками поліції не було забезпечено явку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у судове засідання для надання пояснень, а на виклик суду, як зазначено вище, гр. ОСОБА_1 не з`явився.

Суд наголошує, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Зважаючи на те, що гр. ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та виклав письмові пояснення на окремому аркуші, суд констатує, що він достеменно знав про дане судове провадження, однак, з моменту складення протоколу по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, відтак, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, а тому, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях гр. ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (застосування образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стверджується наступними доказами по справі:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 801967 від 08 березня 2023 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 24 лютого 2023 року;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 від 24 лютого 2023 року, відповідно до яких остання вказала, що 23 лютого 2023 року близько 22 години 30 хвилин, коли вона перебувала вдома у ванній кімнаті за адресою проживання: АДРЕСА_2 , то почула крик дітей та голос співмешканця ОСОБА_4 , що заспокоював ОСОБА_1 , який п`яний увірвався до її будинку та налякав їхніх спільних дітей своєю агресивною поведінкою. Вийшовши з ванної кімнати, вона побачила, як ОСОБА_1 бив кулаком по меблях, після чого став ображати її нецензурною лайкою та звинувачував у неналежному догляді за дітьми.

Суд зазначає, що вказані докази повністю підтверджують зміст протоколу про адміністративне правопорушення, узгоджуються між собою, є допустимими і об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними дає підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності т а правдивості, вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню, впливають на оцінку дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та доводять вину останнього в інкримінованому йому правопорушенні.

Доказів, які б спростовували обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 суду не надано, а його письмові пояснення від 08 березня 2023 року про те, що 23 лютого 2023 року близько 22 години 30 хвилин він дійсно прийшов додому до колишньої співмешканки, розмовляв із співмешканцем ОСОБА_2 ОСОБА_4 у присутності сина ОСОБА_5 , однак неправомірних дій не вчиняв, суд оцінює критично та вважає їх такими, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена.

При накладенні адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність гр. ОСОБА_1 , суд не вбачає.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що до гр. ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті, так як воно є необхідним і достатнім для його виправлення.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з гр. ОСОБА_1 також слід стягнути на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, ч. 1 ст. 173-2, 283 285 КУпАП, суддя

у х в а л и л а :

Визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко