Номер провадження: 33/813/229/23
Головуючий у першій інстанції Іоніді К. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Пінькової К.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ксенофонтова Є.С. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду Одеської області від 01 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду Одеської області від 01 грудня 2022 року, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено питання стосовно судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану вище постанову судді від 01 грудня 2022 року, посилаючись на те, що доказів керування ним транспортним засобом у місці і час зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 24 серпня 2022 року складеного відносно нього працівниками поліції, матеріали цієї справи не містять, відеозаписом також не зафіксований факт руху автомобіля, тому апелянт вважає, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а отже відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення. Крім того, апелянт зазначає, що він не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, і автомобіль на штрафний майданчик не направлявся, що вважає також свідчить про відсутність в його діях складу вказаного вище адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ксенофонтова Є.С., які підтримали апеляційні вимоги, водночас апелянт уточнив вимоги скарги та просив апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову від 01 грудня 2022 року та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу.

Вимоги вказаних норм суддею дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення судді першої інстанції є обґрунтованим, а його висновки підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 359631 від 24 серпня 2022 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 24 серпня 2022 року о 22 год 27 хв керував автомобілем «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Пантелеймонівській 112, у місті Одеса, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу ДРАГЕР 7510, результат огляду на стан сп`яніння склав 0,42‰ проміле, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КупАП, у змісті якого серед іншого зазначено місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 власноручно на підтвердження його згоди з обставинами, викладеними в цьому протоколі, без зауважень.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються зібраними по справі доказами, а саме результатами алкотесту ДРАГЕР 7510, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 розписався та зазначив про свою згоду з його результатами, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом, що доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Фактичні дані, що містяться на DVD-диску ( а.с. 6) стороною апелянта не спростовані, тому апеляційний суд погоджується з оцінкою доказів, котра надана судом першої інстанції.

Водночас апеляційний суд зауважує, що на вказаному вище відеозаписі зафіксовані пояснення ОСОБА_1 , який підтвердив, і не заперечував обставин щодо керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у місці і час, що зазначені у протоколі, і під час складання протоколу версію стосовно того, що він не керував транспортним засобом не висував.

Крім того, факт керування транспортним засобом у місці і час зазначених у вказаному вище протоколі від 24 серпня 2022 року ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду не заперечував.

За таких обставин доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, внаслідок чого не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є неспроможними та спростовуються наведеними вище доказами.

Не виконання працівниками поліції вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і не впливає на правильність висновку суду про вчинення ним цього правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.

Ураховуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст.294 КУпАП

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду Одеської області від 01 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко