Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

6 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Небельського Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Небельського Р.О. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, начальника інженерної служби військової частини НОМЕР_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.01.2023 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17214 КУпАП.

Як встановив суд, 17.11.2022 до військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ) надійшли матеріали з Львівської митниці (вих.№ 7.4-2/17/8/22114 від 11.11.2022) стосовно ввезення на територію України 16 транспортних засобів в якості гуманітарної допомоги у розпорядження військової частини. В наданих матеріалах виявлено листи, підписані начальником інженерної служби в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 до Львівської митниці про передачу у розпорядження частини безоплатної гуманітарної допомоги - 16 транспортних засобів.

Враховуючи те, що чинним законодавством та керівними документами Збройних Сил України не передбачено право начальника інженерної служби військової частини підписувати та надсилати будь-які документи від імені військової частини, ОСОБА_1 всупереч інтересам служби та в порушення вимог абз.2, 3 ст.11, ст.ст.12, 14, 16, 85 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1, абз.2, 6 ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1.12.8, 2.8.19, 2.9.3 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України перевищив свої повноваження в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.17214 КУпАП.

В апеляційний скарзі захисник Небельський Р.О. просить постанову судді місцевого суду скасувати і закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки суддя всупереч положенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод реалізовував функції сторони обвинувачення, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист. При цьому посилається на практику Європейського суду з прав людини в рішеннях у справах "Лучанінова проти України", "Швидка проти України", "Михайлова проти України", "Карелін проти України" у тому контексті, що з огляду на каральну мету адміністративного стягнення та складність справи провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції, і присутність сторони обвинувачення, є, як правило, необхідною для усунення обґрунтованих сумнівів, які можуть виникнути щодо безсторонності суду. Отже, вважає, що вказана справа вимагала участі прокурора для забезпечення належного рівня змагальності.

Також, як вказує захисник, адміністративне правопорушення, яке згідно з протоколом вчинив його підзахисний, не могло бути триваючим. Відтак, суд повинен був встановити дату його вчинення, а натомість підмінив поняття "вчинення" та "виявлення". Якщо ж виходити з суті правопорушення, то підписання та надсилання нібито ОСОБА_1 листів відбулося в березні 2022 року, а тому на момент розгляду справи закінчився передбачений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, то він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, і саме відсутність часу має ключове значення для визначення того, чи підлягає особа адміністративній відповідальності. В судовому засіданні 04.01.2023 після заяви захисника про недоліки протоколу, в якій також йшлося про відсутність розуміння повноважень ОСОБА_1 суд направив запит у військову частину і витребував докази винуватості його підзахисного, чим реалізував функцію прокурора та порушив право на справедливий суд, у той час як за приписами ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Також суд взяв до уваги недопустимі докази - копії листів, нібито направлених ОСОБА_1 , засвідчені з копій з порушенням державних стандартів засвідчення документів. З цього приводу свідок у суді пояснив, що посвідчував копії з копій, і де знаходиться оригінал, йому невідомо.

Виходячи з системного тлумачення положень ч.2 ст.17214 КУпАП, для правильного застосування цієї норми має значення доведення належними доказами, що діяння було вчинено військовою службовою особою, і це діяння полягало у вчиненні дій, які явно виходили за межі наданих цій особі прав чи повноважень. Проте суд не встановив, чи є ОСОБА_1 , військовою службовою особою, межі його повноважень, не врахував, що той, якщо і підписував листи, то від свого імені, і що усі події відбувалися під час фази широкомасштабного наступу Збройний Сил Російської Федерації та безпосередньої атаки на м. Київ.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, поважність причин пропуску якого захисник мотивує тим, що копію постанови він і ОСОБА_1 отримали засобами електронного зв`язку 07.02.2023.

Вислухавши пояснення захисника Небельського Р.О. та ОСОБА_1, які підтримали клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана захисником 09.02.2022, тобто у встановлений законом строк, а тому необхідності його поновлювати немає.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 , який є військовою службовою особою, у перевищенні службових повноважень.

Висновки суду про те, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника інженерної служби в/ч НОМЕР_1 , у березні 2022 року складав та підписував листи до Львівської митниці в інтересах військової частини на бланках, які завантажив з мережі Інтернет, в яких просив передати у розпорядження військової частини у виді безоплатної гуманітарної допомоги 16 транспортних засобів, підтверджуються даними у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріалах службового розслідування, які містять, серед іншого, копії цих чотирьох листів, поясненнях свідків і не оспорюються самим ОСОБА_1 (а.с.1-2, 3-24).

Так, свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що у вересні 2022 року керівництву в/ч НОМЕР_1 стало відомо про ввезення як гуманітарної допомоги 16 автомобілів, 13 з яких до частини не надходили, внаслідок чого в/ч НОМЕР_1 направила лист до Львівської митниці. 17 листопада 2022 року з Львівської митниці надійшли матеріали стосовно завезення на територію України 16 транспортних засобів в якості гуманітарної допомоги у розпорядження частини. В цих матеріалах були листи, підписані начальником інженерної служби майором ОСОБА_1 , на бланках, які не відповідають формі, проте у верхньому лівому куті зазначені реквізити в/ч НОМЕР_1 і листи завірені печаткою "для внутрішніх господарських документів". Однак у в/ч НОМЕР_1 бланки не видаються, а печатка зберігається у відповідальної особи, тобто не знаходиться у вільному доступі. Керівник інженерної служби не має повноважень підпису документів від в/ч НОМЕР_1 і свої дії офіційно з керівником частини не узгоджував. Усі документи в інтересах частини підписує командир в/ч НОМЕР_1 , у інших керівників таких повноважень немає. Місце знаходження 13 автомобілів так і не встановлено.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 17 листопада 2022 року надійшли матеріали із Львівської митниці про обставини березня 2022 року щодо надання автомобільної техніки у кількості 16 штук для військових потреб, але до в/ч НОМЕР_1 надійшло лише 3. Після цього командир в/ч НОМЕР_1 видав наказ про проведення службового розслідування, в результаті якого було встановлено, що ОСОБА_1 направляв листи-звернення до Львівської митниці про розмитнення автомобілів за відсутності таких повноважень. Листи підписував особисто та керівництво до відома не ставив. За результатами проведення службового розслідування ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та складено протокол за ч.2 ст.17214 КУпАП, який підписав командир. Матеріали справи засвідчували печаткою в/ч НОМЕР_1 з копій, так як копії були надані Львівською митницею.

Разом з тим, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що його дії були узгоджені з командиром в/ч НОМЕР_1 . У березні 2022 року волонтери придбавали автомобілі за кордоном для військових потреб, тому необхідно було прийняти рішення щодо ввезення автомобілів на територію України. У той період не було командира частини, а він був одним з керівників, тому писав листи до Львівської митниці в інтересах в/ч НОМЕР_1 про надання допомоги та прискорення надання дозволу на перетин державного кордону 16 автомобілями. Підписати документ у інших керівників не було змоги. Так як він не є відповідальною особою, підписував документ як начальник інженерної служби на бланку, який завантажив з мережі Інтернет, у встановленому порядку листи не реєстрував і вчинив ці дії з метою волонтерської діяльності.

Суд першої інстанції дав належну оцінку поясненням ОСОБА_1 у цій частині і правильно не взяв їх до уваги, оскільки докази того, що командир в/ч НОМЕР_1 наділив його повноваженнями на підписання листів в інтересах військової частини, відсутні, і про такі дії свого підлеглого командир обізнаний не був. Враховуючи те, що ОСОБА_1 звертався до Львівської митниці як уповноважена особа в/ч НОМЕР_1 , а не волонтер чи фізична особа, використовуючи відповідний бланк, суд обґрунтовано поставив під сумнів позицію захисту стосовно здійснення волонтерської діяльності.

Копії вказаних раніше листів є частиною матеріалів службового розслідування і отримані на офіційний запит в/ч НОМЕР_1 від Львівської митниці. Враховуючи те, що оригіналів цих листів у розпорядженні в/ч НОМЕР_1 не може бути, сам ОСОБА_1 підтвердив, що складав їх і підписував, підстав для визнання цих копій недопустимими доказами немає.

Згідно з ч.2 ст.250 КУпАП при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 1724-1729, 1729-2 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.17214 КУпАП, до цього переліку не входить, і під час розгляду справи в суді першої інстанції сторона захисту не наполягала на участі прокурора, порушень норм процесуального права суддею місцевого суду допущено не було.

З метою перевірки доводів сторони захисту, які стосувалися повноважень ОСОБА_1 , суд витребував посадову інструкцію начальника інженерної служби, яка могла як підтвердити, так і спростувати ці доводи. При цьому суд сприяв завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбаченим ст.245 КУпАП, які полягають, серед іншого, у всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні обставин кожної справи.

А тому твердження захисника про порушення суддею права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що нібито виразилось у витребування доказів винуватості ОСОБА_1 , безпідставні.

З листа в/ч НОМЕР_1 , отриманого на запит, вбачається, що основні обов`язки начальника інженерної служби визначені ст.ст.82-85 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Крім того, загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням, встановлює Інструкція з діловодства у Збройних Силах України, затверджена наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 214 від 07.04.2017, якою не передбачено право підпису листів начальником інженерної служби військової частини.

Отже, з`ясовуючи, чи є ОСОБА_1 військовою службовою особою, і чи наділений він повноваженнями підписувати листи в інтересах військової частини, суд керувався Законом України, яким затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, та відомчими нормативними актами, а не інформацією у вказаному листі.

Згідно з п.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до Витягу із положення про інженерну службу в/ч НОМЕР_1 повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", затвердженого наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 52/дск від 04.11.2021, інженерна служба військової частини НОМЕР_1 підпорядковується управлінню в/ч НОМЕР_1 і призначена для витребування, обліку і утримання запасів матеріальних засобів, інженерного озброєння та військової техніки (далі - ЗІО), планування їх ремонту, технічного обслуговування, контролю експлуатації, списання ЗІО та МТЗ, збереження державної власності, стану роботи щодо попередження та посилення боротьби з безгосподарністю, втратами, нестачами, крадіжками та надлишками у використанні інженерних засобів ЗІО у частині. Інженерна служба безпосередньо підпорядкована командиру частини.

Враховуючи обсяг повноважень начальника інженерної служби, визначений цим положенням та п.п.82-85 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який підпорядковується командиру частини і є прямим начальником особового складу підпорядкованої йому служби, ОСОБА_1 є військовою службовою особою, тобто військовим начальником, який обіймає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків.

Водночас, як зазначено раніше, повноваженнями представляти військову частину, звертаючись в її інтересах з листами, ОСОБА_1 наділений не був, і такі умисні дії явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень.

Також з посиланням на ст.1 Закону України "Про оборону України", ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указ Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303 від 17.03.2014, Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, суд належним чином мотивував, що ОСОБА_1 вчинив ці дії в умовах особливого періоду, який діє в Україні з 17.03.2014.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17214 КУпАП, доведена повністю.

Разом з тим, доводи захисника про те, що стягнення за вчинення адміністративного правопорушення накладено на ОСОБА_1 поза межами строку, встановленого ст.38 КУпАП, є обгрунтованими.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Дійсно, у протоколі про адміністративного правопорушення не зазначено час його вчинення. Разом з тим, з пояснень ОСОБА_1 , наданих у суді апеляційної інстанції, вбачається, що вказані раніше дії він вчинив у березні 2022 року, перебуваючи у військовій частині.

Перевищення ОСОБА_1 службових повноважень виразилося у складанні та підписанні листів в інтересах в/ч НОМЕР_1 , адресованих Львівській митниці, і це правопорушення не є триваючим. Отже, суд першої інстанції повинен був обчислювати строк накладення стягнення з дня вчинення адміністративного правопорушення, а не з дня його виявлення, і на момент розгляду справи судом першої інстанції закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

А тому у зв`язку з неправильним застосуванням суддею місцевого суду норм матеріального права постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Небельського Ростислава Орестовича задовольнити частково.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 /ста сорока п`яти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 /дві тисячі чотириста шістдесят п`ять/ гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17214 КУпАП, - скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн