справа № 522/1063/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2023 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

23 грудня 2022 року о 17 год. 25 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Prius», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Жуковського Приморського району м.Одеси, здійснюючи поворот ліворуч на вул.Рішельєвська зазначеного населеного пункту, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Note», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул.Жуковського здійснюючи поворот ліворуч на вул.Рішельєвська, чим порушив п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, але до суду від його захисниці-адвоката надійшло клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що на день розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закінчилися строки накладення адміністративного стягнення. Крім того, просила про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його провина у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 083109 від 23 грудня 2022 року; схемою місця ДТП від 23 грудня 2022 року; поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ; поясненнями самого притягуваного ОСОБА_1 , який при складенні відносно нього протоколу пояснив, що здійснив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Note» та іншими матеріалами справи.

З вищевикладеного та досліджених суддею доказів випливає, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, які відповідно передбачають, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки повинен дотримувати безпечної дистанції, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Prius», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Note», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Судом встановлено, що досліджені у судовому засіданні докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в частині події дорожньо-транспортної пригоди.

Проаналізувавши усі фактичні дані, вияснивши причини та умови, що сприяли вчиненню вказаного адміністративного правопорушення, оцінивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях водія транспортного засобу марки «Toyota Prius», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 присутня вина, яка полягає у тому, що він під час руху автомобіля порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху і такі порушення знаходяться у причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів, а відтак в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне правопорушення було вчинене саме ним, тому ОСОБА_1 винен у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, його дії розкривають матеріальний склад об`єктивної сторони ст. 124 КУпАП у порушенні п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, оскільки його провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом, тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності і його дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Суддею встановлено, що відсутні згідно вимог ст. 17 КУпАП обставини, що виключають адміністративну відповідальність, оскільки ОСОБА_1 не діяв в стані крайньої необхідності, необхідної оборони і не був в стані неосудності.

Суддя вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі: Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом …, який … становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення… .

Поняття кримінальне обвинувачення має автономне значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (справа Блохін проти Росії, рішення від 23.03.2016 року, п. 179; Адольф проти Австрії, п.30).

До кримінально-процесуального аспекту статті 6 Конвенції належать адміністративні правопорушення правил, які караються штрафами, обмеженням водійських прав, такими, як зняття балів, або призупинення чи скасування водійських прав (справи Луц проти Німеччини, п. 182, Шмауцер проти Австрії, Ігор Паскарі проти Республіки Молдова, п. п. 20-23).

Тому, стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в контексті ст. 6 Конвенції належить до кримінально-процесуального аспекту.

Стаття 6 пункт 1 Конвенції застосовується протягом усього провадження, метою якого є встановлення обґрунтованості кримінального обвинувачення включно зі стадією проголошення судового рішення.

Загалом гарантії статті 6 пункту 1 Конвенції застосовуються до апеляційного оскарження, коли ця інстанція є завершальною стадією відповідного провадження і його результат може бути вирішальним для притягнутих до відповідальності осіб.

Правове регулювання прав та свобод людини за національним законом полягає у створенні необхідних умов, якими слід забезпечити невідворотність адміністративної відповідальності.

В той же час має бути забезпечений справедливий баланс між загальним (публічним) інтересом невідворотності адміністративної відповідальності та дотриманням прав і свобод людини щодо строку давності про притягнення її до відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, що могли бути неповними за спливом часу (ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії, рішення від 20 вересня 2011 року, п. 570 та «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», рішення від 22 жовтня 1996 року, п. 51).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 23 грудня 2022 року. Протокол про адміністративне правопорушення складено 26 грудня 2022 року та справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до Приморського районного суду м.Одеси 16 січня 2023 року. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2023 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлено до Арцизького районного суду Одеської області, за місцем проживання правопорушника, яка надійшла до Арцизького районного суду Одеської області 01 березня 2023 року, та передана судді Гусєвій Н.Д. згідно з Реєстром судових справ і матеріалів, переданих на розгляд головуючому судді, - 14 березня 2023 року. Справа призначена до розгляду на 20 березня 2023 року, але розгляд справи не відбувся, оскільки від захисника правопорушника до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, судовий розгляд справи було призначено на 04 квітня 2023 року та на день розгляду справи пройшло три місяці після вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, тобто сплинув строк, в межах якого, відповідно до діючого законодавства, до правопорушника може бути застосовано адміністративне стягнення.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права.

Строк давності спливає і під час розгляду справи про адміністративні правопорушення у суді, оскільки будь-які процесуальні дії та інші обставини (неможливість виклику в судове засідання учасників справи не з вини суду так як відсутнє фінансування на поштові витрати тощо) протягом цих строків не припиняють їх перебігу.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Аналізуючи наведені вище норми права, виходячи з вищенаведених фактів, беручи до уваги, що судом встановлена винність у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 134 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент ухвалення даної постанови закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Також, суд звертає увагу на те, що у зв`язку з недостатньою кількістю в Арцизькому районному суді Одеської області суддів, які мають повноваження (з 2017 року кількість суддів у суді зменшилася з 5 до 1), щодо яких має здійснюватися автоматизований розподіл справ, внаслідок чого навантаження на суддю, яка одна здійснює правосуддя у суді, виходить за межі фізичних можливостей.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 року) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів - всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст. 6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

Отже, у судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал, тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, що призвело до надмірного навантаження, яке утворилося на суддю, яка одна здійснює правосуддя в Арцизькому районному суді Одеської області замість п`яти суддів, унеможливило розгляд наявної справи у строки, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 38, 124, 283-285, п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення № 522/1063/23 відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.