ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа 642/2235/23 Головуючий І інстанції Петрова Н.М.
Провадження № 33/818/828/23 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року

м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Гєрцик Р.В., перевіривши апеляційну скаргу захисника Устименка І.А. на постанову судді Ленінського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави суму судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок.

28.07.2023 року захисник Устименко І.А. подав апеляційну скаргу, в якій за її змістом просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Разом з апеляційною скаргою захисник подав клопотання в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що розгляд справи було здійснено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та копію постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 він отримав лише 20.07.2023 року. Таким чином, після отримання копії постанови в 10-денний строк було підготовлено та подано апеляційну скаргу. Також зазначає, що запровадження воєнного стану в Україні, постійні обстріли м.Харкова державою агресором, відсутність можливості особи, яка притягається до адміністративно відповідальності бути присутнім під час розгляду справи та своєчасного отримання копії постанови, на переконання апелянта, є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її ухвалення.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що 02.05.2023 року до суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що справа буде розглядатись у Ленінському районному суді м. Харкова.

Суд, отримавши матеріали справи, повідомляв ОСОБА_1 та його захисника про призначене судове засідання.

А саме, суд повідомляв ОСОБА_1 про судове засідання 16.05.2023 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу місця проживання ОСОБА_1 , зазначену у протоколі. На адресу суду першої інстанції повернувся конверт з судовою повісткою, з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, тобто ОСОБА_1 , достовірно володіючи інформацією про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді, повідомив інформацію, яка унеможливила його участь у розгляді справи. (а.с. 25)

15.05.2023 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Устименко І.А. подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю захисника в іншому судовому засіданні. (а.с. 12-14)

Судове засідання було відкладено на 25.05.2023 року та ОСОБА_1 17.05.2023 року був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 25.05.2023 року шляхом отримання SMS-повідомлення, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.15).

25.05.2023 року захисник Устименко І.А. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи. (а.с. 16)

Крім того, 25.05.2023 року захисник Устименко І.А.. особисто в приміщенні Ленінського районного суду м.Харкова розписався в довідці про те, що він повідомлений про те, що наступне судове засідання відбудеться 07.06.2023 року (а.с.17).

06.06.2023 року захисник Устименко І.А. подав до суду клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м.Харкова для об`єднання та подальшого розгляду.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що српава про адміністративне правопорушення щодо нього перебуває на розгляді Лелінського районного суду м.Харкова та судом відкладались розгляд справи, а також його захисник був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак клопотань про відкладення розгляду справи не подав та про причини неявки суду не повідомив, то в даній справі, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 16.06.2023 року (з урахуванням неробочих днів). Однак з апеляційною скаргою захисник звернувся лише 28.07.2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Поважними причинами слід вважати обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

Вирішуючи питання, чи були причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАП строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд. що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Доводи апелянта про те, що у нього була відсутня можливість своєчасного подання апеляційної скарги з причин, що не залежали від нього, у зв`язку із введенням воєнного стану та постійні обстріли м.Харкова державою агресором є непереконливими, зважаючи на те, що на території м. Харкова дії не проводились, суди м. Харкова та поштові відділення не припиняли свою роботу, а саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений і на теперішній час, ніяким чином не могло перешкодити захиснику подати апеляційну скаргу в межах строку апеляційного оскарження.

Крім того, доводи апелянта про те, що строки на апеляційне оскарження постанови судді починають відліковуватися з дня отримання повного тексту судового рішення ґрунтуються на помилковому тлумаченні апелянтом ст.294 КУпАП, оскільки у даному випадку оскаржувану постанову ухвалено в судовому засіданні з належним повідомленням захисника про час та місце судового розгляду і стороною захисту не було подано клопотання про відкладення розгляду справи з повідомлення про неможливість бути присутнім в судовому засіданні.

За змістом Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат є фахівцем у галузі права, а відтак обізнаний із нормами права.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги аргументи, наведені адвокатом у клопотанні, оскільки ст.294 КУпАП визначено порядок подання апеляційної скарги, і адвокат в силу своїх професійних прав та обов`язків, які передбачені договором про надання правової допомоги та визначені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повинен бути обізнаний у цьому питанні та діяти відповідно до зазначених вимог закону.

За таких обставин, твердження апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено із поважних причин, не підтверджено відповідними обставинами та належними доказами. Клопотання не містить посилання на обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто такими, які не залежать від волевиявлення апелянта, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Оскільки, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку немає, то у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника Устименка І.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 відмовити.

Повернути захиснику Устименку І.А. апеляційну скаргу на постанову судді Ленінського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Р.В. Гєрцик