Справа№ 953/4158/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді - Лисиченко С.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.124, ст.122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №033329 від 17.05.2023, ОСОБА_1 , 14.05.2023 о 20 год. 56 хв. в м.Харкові по вул.Валентинівській, 15, керуючи автомобілем "ВАЗ-2106", р.н. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпеці виконуючого маневру, внаслідок чого допустив обрив «пістолету» на АЗС «БРСМ», чим було завдано матеріальної шкоди.

Події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті порушення пункту 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №033330 від 17.05.2023, ОСОБА_1 , 14.05.2023 о 20 год. 56 хв. в м.Харкові по вул.Валентинівській, 15, керуючи автомобілем "ВАЗ-2106", р.н. НОМЕР_1 , став учасником ДТП після чого з невідомих причин залишив місце події, чим порушив п. 2.10а Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.

08.06.2023, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Кубай Ю.М. подано клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_1 не визнає свою вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, оскільки дійсно, у зазначені в протоколі дату та час, ОСОБА_1 перебував на території АЗС «БРСМ» з метою заправки автомобіля. Розрахувавшись за пальне, ОСОБА_1 сів у автомобіль та з дозволу автозаправника розпочав свій рух, будучи абсолютно впевненим, що співробітник АЗС попередньо вже дістав паливнозаправний шланг бензоколонки із горловини бензобаку. Від`їжджаючи від бензоколонки, ОСОБА_1 почув сторонній звук, а згодом - крик автозаправника, які змусили його зупинитися. Вийшовши із автомобілю, ОСОБА_1 побачив, що спрацював запобіжник, який від`єднав «пістолет» від паливного шлангу колонки АЗС, внаслідок чого ні керований ним транспортний засіб, ні інші учасники дорожнього руху, ні майно АЗС «БРСМ» жодним чином не постраждали та не отримали ушкоджень. Однак, попри це, на нього накинувся представник АЗС «БРСМ» із звинуваченнями у неуважності та навмисному пошкодженні майна. Не бажаючи вступати у конфліктну ситуацію, ОСОБА_1 дістав із горловини бензобаку «пістолет», поклав його на бензоколонку та зателефонувавши за номером «102» викликав на місце події наряд поліції, після чого залишив свої контактні дані та поїхав. Ранком наступного дня ОСОБА_1 повернувся на АЗС «БРСМ», де дізнався, що своїми діями він жодним чином не вплинув на працездатність колонки АЗС, бо так званий «відновлювальний ремонт» тривав кілька секунд та полягав у під`єднанні «пістолета до паливного шлангу. Жодної майнової шкоди АЗС «БРСМ» чи іншим особам завдано не було, що, серед іншого, підтверджується змістом протоколів про адміністративне правопорушення, в яких відсутні відомості про потерпілих.

Таким чином, ОСОБА_1 заперечує сам факт дорожньо-транспортної пригоди, поняття якої визначене у пункті 1.10 ПДР України як подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Адже диспозицією ст.124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, цією конструкцією законодавець передбачив настання негативних наслідків у вигляді майнової шкоди, яка є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення та яку, виходячи зі змісту закону, винна особа має відшкодувати. Враховуючи відсутність у справі потерпілих, яким завдано майнової шкоди, неуважність ОСОБА_1 при виїзді із території АЗС не може бути кваліфікована за ст. 24 КУпАП.

Крім того, захисник зазначив, що адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу. Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю виключно прямого умислу. За змістом ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Вказує, що у даному випадку ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, спрямованих на приховування відомостей щодо себе чи обставин інциденту, а навпаки - самостійно викликав наряд поліції та залишив оператору АЗС «БРСМ» свої контактні дані, використовуючи які інспектор з ОД ВРОМ ДТП та УСАФ ППДР УПП в Харківській області ОСОБА_2 згодом викликав до себе мого підзахисного для складання адміністративних протоколів, що наразі розглядаються судом. Підсумовуючи викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст. 122-4 КУпАП. В свою чергу, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, у судове засідання, призначене на 15.08.2023, не з`явилася, про час та день розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. 07.08.2023 адвокатом Кубай Ю.М. подано до канцелярії суду заяву про проведення судового засідання за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, провадження у справі просить закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно положень ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні є обов`язковою.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне провадження у справі закрити з огляду на зазначене.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суд, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №033329 від 17.05.2023, ОСОБА_1 , 14.05.2023 о 20 год. 56 хв. в м.Харкові по вул.Валентинівській, 15, керуючи автомобілем "ВАЗ-2106", р.н. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпеці виконуючого маневру, внаслідок чого допустив обрив «пістолету» на АЗС «БРСМ», чим було завдано матеріальної шкоди. Даних про те, кому саме було завдано матеріальної шкоди, а також те, хто саме є потерпілим, зміст протоколу не містить.

Згідно з п.4 під. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395(далі-Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що сам по собі протокол не є беззаперечним доказом на підставі якого встановлюється факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а документом, в якому фіксуються обставини можливого правопорушення. Водночас, факт вчинення адміністративного правопорушення має встановлюватись судом з урахуванням інших доказів по справі, які мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, достатності та в своїй сукупності підтверджувати вину особи поза розумним сумнівом.

Так, відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як визначено в загальних положеннях ПДР, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Згідно зі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх переїздів чи іншого майна.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності, а об`єктивна сторона має бути доповнена вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 26 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Разом з цим, додані до протоколу схема ДТП та пояснення свідка ОСОБА_3 не містять даних, яким саме чином ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, вчинив перешкоду або кому саме створив небезпеку.

Крім того, додані до протоколу документи не містять даних про те, що автомобілю "ВАЗ-2106", р.н. НОМЕР_1 та/або майну АЗС «БРСМ» було завдано будь-яку майнову шкоду.

Як вище зазначалося, зміст протоколу не містить даних про те, кому саме завдана майнова шкода, хто саме є потерпілим, та в чому саме виразилась ця шкода. Суду не надано доказів, зокрема, фотознімків з механічними пошкодженнями, а саме роз`єднання у місці технологічного кріплення заправного шлангу із заправним пістолетом та втрата цілісного вигляду вказаних елементів колонки АЗС.

З аналізу зазначених норм права та обставин справи, суд приходить до висновку про недоведеність посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №033329 від 17.05.2023, порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР України, та як наслідок, заподіяння ним майнової шкоди суспільним відносинам в сфері власності, що свідчить у сукупності про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначе виклюєча правову підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст.122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно із ст.62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Зазначене узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП, а також висновком Конституційного Суду України, зроблений у рішенні від 22.12.2010 у справі № 23-рп /2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Зазначене узгоджується з рішеннями Європейський Суд з прав людини у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Karelin v.Russia» заява №926/08 від 20.09.2016.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 14.05.2023 о 20-56 годині по вул.Валентинівська, 15 в м.Харкові адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП не доведена, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір по даній справі не підлягає стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 122-4, 124, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124, ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя- С.М. Лисиченко