Справа№464/737/23
пр.№ 3/464/605/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУАП,

у с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 156548 від 29 січня 2023 року, складеного інспектором УПП у Львівській області, ОСОБА_1 28 січня 2023 року о 23:56 год. по вул. Чмоли, 2, у м. Львові керував автомобілем марки «Toyota Avensis», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, почервоніння обличчя, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи у суді просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу такого, за кермом автомобіля не перебував та не може нести відповідальність за порушення правил дорожнього руху як водій.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив, що саме він, а не ОСОБА_1 в зазначений час керував цим автомобілем. Свідок вказав, що в цей день 28.01.2023 року ОСОБА_1 попросив його забрати з дня народження, оскільки такий мав намір там вживати алкогольні напої. Їдучи з ресторану додому, по дорозі автомобіль заглохнув, ОСОБА_2 пробував декілька раз завести автомобіль, однак нічого не виходило, тоді ОСОБА_1 сів за кермо, лише пробував завести автомобіль, виявилось, що закінчився бензин, однак ним не керував.

Розглянувши справу суддя дійшов наступного висновку.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 28 січня 2023 року о 23:56 год. за кермом автомобіля марки «Toyota Avensis», р.н. НОМЕР_1 , як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

З відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції від 28 січня 2023 року, долученим до справи та відтвореним в суді, факту керування ОСОБА_1 автомобілем не вбачається.

У суді свідок ОСОБА_2 , який, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, вказав, що 28.01.2023 року саме він керував вказаним транспортним засобом, а ОСОБА_1 був лише пасажиром.

Протокол про адміністративне правопорушення та рапорт за відсутності інших доказів не є безумовними доказами, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, а є односторонніми актами службової особи працівника поліції.

Аналіз наведених вище доказів у сукупності та взаємозв`язку не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. Указані обставини, викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч.1ст.130 КУАП.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність переконливих доказів вини, суддя дійшов висновку про недоведеність порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху як водієм, що б стало підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247,ст.ст.283,284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мичка Б.Р.