Справа №601/1972/23
Провадження № 3/601/900/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України Національний природний парк «Кременецькі гори»,про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,-

за ст. 91 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії 000025 №2 від 03.07.2023 30 червня 2023 року о 10 годині 30 хвилин на території природно-заповідного фонду, а саме кварталу 39 виділу 19 Угорського природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Кременецькі гори», що відноситься до зони регульованої рекреації Парку та на землях Кременецького району, ОСОБА_2 здійснив порушення режиму території Парку, що виразилося у заїзді під час пожежонебезпечного періоду на територію природно-заповідного фонду (лісового фонду) Парку мопедом поза дорогами загального користування на відстань 1000 (одна тисяча) метрів, чим порушив вимоги ст. 3.2 розділу 4 Положення про Національний природний парк «Кременецькі гори» та ст. 3.1.2 Правил пожежної безпеки в лісах України, за що передбачена відповідальність ст. 91 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення та пояснив, що 30.06.2023 заїхав на територію лісу, на в`їзді на дану територію будь-яких попереджувальних знаків, що в`їзд заборонено, не було. Шкоди він ніякої не завдав, оскільки будь-якою діяльністю не займався на даній території. Просить справу закрити.

Розглянувши матеріали справи, доходжу висновку, що провадження слід закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, зважаючи на таке.

Адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративні правопорушення повинні бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ст. 91 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею передбачена за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Так, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містить ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, яка виражена у вчиненні дій, що порушують правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме не конкретизовані норми законодавства.

Так, диспозиція ст. 91 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативних актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, щодо охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

При формулюванні у протоколі сутності вчиненого правопорушення працівником служби національної охорони природно заповідного фонду України було зазначено, що ОСОБА_2 порушено вимоги ст. 3.2 розділу 4 Положення про національний природний парк «Кременецькі гори» та ст. 3.1.2 Правил пожежної безпеки в лісах України.

Однак Положення про національний природний парк «Кременецькі гори» розділ 4 не містить пункту ні 4.3.2 ні 3.2 тому не зрозуміло що саме порушив ОСОБА_2 ..

Згідно ст. 3.1.2 Правил пожежної безпеки в лісах України, протягом пожежо-небезпечного періоду забороняється заїзд на територію лісового фонду (крім транзитних шляхів) транспортних засобів та інших механізмів, за винятком тих, що використовуються для лісогосподарської мети. Однак не надано будь-яких доказів, що ОСОБА_2 їхав не транзитним шляхом.

Наведене дає підстави стверджувати, що уповноваженою особою на складення даного протоколу не було сформульоване належне фактичне обвинувачення про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, чим було грубо порушене його право на захист.

Крім того, заборони та режим використання територій природно-заповідного фонду, зокрема територій національних природних парків, регулюється статтею 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд». Вказана норма містить вимоги щодо охорони природних комплексів та об`єктів національних природних парків та передбачає заборони щодо здійснення певних видів діяльності в залежності від функціонального зонування. Згідно протоколу Національний природний парк «Кременецькі гори» відноситься до зони регульованої рекреації.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про природно-заповідний фонд» в межах зони регульованої рекреації проводяться короткостроковий відпочинок та оздоровлення населення, огляд особливо мальовничих і пам`ятних місць; у цій зоні дозволяється влаштування та відповідне обладнання туристських маршрутів і екологічних стежок; тут забороняються рубки лісу головного користування, промислове рибальство, мисливство, інша діяльність, яка може негативно вплинути на стан природних комплексів та об`єктів заповідної зони.

Стаття 64 цього ж Закону передбачено конкретний зміст порушень законодавства про природно-заповідний фонд, за які передбачена відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення у відповідному рядку вказано про порушення природоохоронного законодавства, однак не зазначено, яку саме норму законодавства про природно-заповідний фонд порушено (статтю, (її частину) пункт, абзац нормативно-правового акту, вимоги якого було порушено). Зі змісту протоколу не вбачається, яким чином ОСОБА_2 було вчинено правопорушення, яка незаконна діяльність провадилась на території парку, які вимоги режиму території національного природного парку порушено.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 здійснив заїзд під час пожежо-небезпечного періоду на територію природно-заповідного фонду (лісового фонду) Парку мопедом поза дорогами загального користування на відстань 1000 (одна тисяча) метрів, однак не вказано як це може негативно вплинути на стан природних комплексів та об`єктів заповідної зони.

До протоколу не додано доказів того, що саме ОСОБА_2 вчиняв дані дії, що він заїхав на територію мопедом, та що їхав поза межами доріг загального користування.

У матеріалах даної адміністративної справи відсутні дані, які б підтверджували, що ділянка, якою рухався ОСОБА_2 , не є дорогою загального користування.

Крім цього, слід вказати на те, що до матеріалів справи не долучено жодного доказу (покази свідків, відео, фото-фіксація та ін.), згідно, яких можна було б встановити вину ОСОБА_2 ..

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суддю належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Звертаю увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Вважаю, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіше значення для захисту прав та законних інтересів громадян.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Вищевикладене свідчить про те, що працівником служби державної охорони природно-заповідного фонду України, який склав протокол, не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з Конституційного принципу, який закладений в статті 62 Конституції України, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП через недоведеність його вини.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130 , 247 , 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: