Справа № 615/1143/23
Провадження № 3/615/595/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає - АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №034427 від 14.06.2023, складеного інспектором СРПП ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Сагура К.С., ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 14.06.2023 о 21:31 по вул. А. Холодного в с. Огульці Богодухівського (Валківського) району Харківської області керував т/з Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування т/з відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. На думку поліцейського, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, посилаючись на те, що був тверезий. Пояснив, що разом із цивільною дружиною та синами проживають, як ВПО, в орендованому будинку в с. Огульці, займаються вирощуванням бройлерів, тушки яких потім продають, що на даний час є єдиним доходом. Робота підприємства, на якому працював, через вторгнення РФ на територію Україну, зупинена. 14.06.2023 господар домоволодіння розпивав алкогольні напої, але він відмовився. Авто, на якому возили тушки курей для продажу також належить господарю орендованого домоволодіння, який поїхав з ним. Коли відвезли курей та вже їхали назад, зустріли автомобіль поліцейських, які побачивши їх, розвернулися та поїхали за ними. Під час зупинки ОСОБА_4 почав грубити та ображати поліцейських, в зв`язку з чим розхвилювався та зателефонував ОСОБА_5 . Після пред`явлення документів поліцейська почала складати протокол, знаходячись у середині службового авто, запропонувала продути драгер, але відмовився, потім розірвала протокол та на багажнику авто почала складати новий. При цьому повторно запропонувала продутись. В цей час прийшов ОСОБА_5 . З переляку половину розмови з поліцейською не усвідомлював. Наголосив, що поліцейська не роз`яснювала належні йому права, порядок проходження огляду на стан сп`яніння та чому він повинен проходити, так як був тверезий. Коли розписався в протоколі, поліцейські поїхали, копію протоколу не залишили, йому не вручали.

Захисник Куляшова С.М. просила закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення. Зауважила, що працівники поліції зупинили автомобіль без передбачених законом підстав, а огляд на стан сп`яніння проведено із порушенням встановленої законом процедури, що підтверджується відеозаписом, де видно, що автомобіль поліцейських розвертається, наздоганяє, але ніяких претензій відносно порушень ПДР не пред`являють. Посилаючись на висновок ВС у справі № 686/1131ц/17 від 15.03.2019, вважає зупинку незаконною, тому водій не зобов`язаний виконувати всі подальші вимоги поліції. Через порушення ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» відповідно до доктрини отруйного дерева, на думку захиснику, всі наступні докази недопустимі, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення. До того ж, порушено право на захист, яке водієві не було роз`яснено, що підтверджується відеозаписом. Окрім того, з наданих матеріалів та відеозапису, йому зовсім не висували вимогу згідно п.2.5 ПДР України пройти в установленому законом порядку саме медичний огляд, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення. В порушення ст.266 КУпАП поліцейським одночасно застосовано відеозапис, фрагменти якого надано до суду, та залучено свідків. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду з використанням спеціальних технічних засобів, йому не запропоновано огляд у закладі охорони здоров`я. Акт огляду не містить дати та зазначення особи, відносно якої складений.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши надані матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст.1 завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ст.130 КУпАП передбачає відповідальність у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення (п.4).

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п.5).

П.1 розділу VII Інструкції від 18.12.2018 №1026 встановлено, що під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №034427 від 14.06.2023, який за змістом ґрунтується на доданих матеріалах: акт огляду на стан сп`яніння, диск з відеозаписом, розписка.

Суддя відзначає, що протокол містить лише підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, будь-які свідки відсутні.

Разом з тим, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складено в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , про що свідчать їх підписи, але пояснення свідків матеріали справи не містять. Зі змісту акту, ОСОБА_1 від результатів огляду на стан сп`яніння та від підпису відмовився, дата та час огляду відсутні, що не відповідає обставинам, встановленим інспектором у протоколі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 звернув увагу, що свідок ОСОБА_4 їхав разом з ним в автомобілі в якості пасажира, був в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим вів себе неадекватно та не міг засвідчувати якісь події. Саме через поведінку свідка ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 , який весь час утихомирював його та не міг контролювати події.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що знає ОСОБА_1 , як переселенця. Пізно ввечері зателефонував, що зупинили працівники поліції по вул. Холодного та починають писати протокол, так як товариш п`яний. По прибуттю, ОСОБА_6 стояв біля автомобіля поліцейських тверезий, але розгублений. Поліцейська щось писала в автомобілі. ОСОБА_1 попросив, щоб забрав ОСОБА_4 , якого відвів у сторону. Інший поліцейський роз`яснив, що або автомобіль евакуюють, або хтось погодиться його забрати, тому написав розписку. Що поліцейські пропонували ОСОБА_1 , не чув. Оскільки прийшов пішки, сів за кермо та відвіз хлопців додому. Ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було. Розписувався, де рекомендували, хоча сам акт огляду не бачив. Наполягав, що в його присутності ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Документи підписував на пропозицію поліцейських, щоб можна було забрати автомобіль, особисто не читав, в подальшому буде більш уважним.

Згідно розписки від 14.06.2023 ОСОБА_5 отримав від працівників поліції автомобіль Мазда, так як на водія складено адмінпротокол за ст.130 КУпАП.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовує твердження захисника щодо порушення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Будь-яких дій, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, не зафіксовано, що не дає змоги встановити істину у справі. В порушення вимог законодавства відеозапис здійснено невідомою особою на невідомий пристрій, до того ж складається із фрагментів, частини яких вирізані.

Із довідки ДОП СП ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а зазначені у протоколі обставини мають характер припущень, як наслідок. Належні докази, які свідчили б про будь-які порушення в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані докази в сукупності, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суддя доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова