Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/859/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , студента, РНОКПП:

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю адвоката Лещенко Сергія Олександровича,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 199419 від 06.06.2023 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 06 червня 2023 року о 00 год. 05 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Яготин Бориспільського району Київської області по вул. Шевченка, керував транспортним засобом моторолером Хонда Діо без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу, проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням газоаналізатора «Alkotest № 6810» що підтверджується тестом № 401 від 06.06.2023 року, результат огляду позитивний, та становить 0,80 проміле.

Представник правопорушника адвокат Лещенко С. О. в судовому засіданні зазначив, що доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним. На оптичному диску містяться чотири відеофайли, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини (хронологію) події. Жодною нормою матеріального права не передбачено застосування працівником патрульної поліції власного технічного пристрою (мобільного телефону/смартфону) для фіксації факту порушення Правил дорожнього руху. Незважаючи на це, без повідомлення водія про проведення зйомки, обставини події зафіксовані поліцейським на власний технічний пристрій (смартфон), а зафіксовані ним обставини взагалі суперечать факту зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 199419 від 06.06.2023 року, зокрема не збігаються між собою дата та час події, не вбачаються ознаки сп`яніння (нечітка мова, почервоніння обличчя) у ОСОБА_1 , які стали підставою для освідування, не можливо ідентифікувати особу, яка оглядалася на стан сп`яніння та переглянути саму процедуру огляду, яку проведено у повній темряві. Також, у протоколі відсутня вказівка про те, яким технічним засобом проводилась відеофіксація події, а у графі «додаток до протоколу» міститься лише інформація про направлення ЯЦРЛ та відеодиск.

Враховуючи вище викладене просив провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відео-диск доданий до матеріалів справи, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.9а Правил дорожнього руху який ставиться в провину ОСОБА_1 - водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таки чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондується із позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним. На оптичному диску містяться чотири відеофайли, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини (хронологію) події.

Окремо необхідно вказати, що однією з підстав (у сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження № К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ № 83104486).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може використовувати фото- і відеозйомку, зроблену лише на службовий технічний пристрій, який закріплений на однострій, у/на службових транспортних засобах або встановлений стаціонарно.

Жодною нормою матеріального права не передбачено застосування працівником патрульної поліції власного технічного пристрою (мобільного телефону/смартфону) для фіксації факту порушення Правил дорожнього руху.

Незважаючи на це, без повідомлення водія про проведення зйомки, обставини події зафіксовані поліцейським на власний технічний пристрій (смартфон), а зафіксовані ним обставини взагалі суперечать факту зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 199419 від 06.06.2023 року, зокрема не збігаються між собою дата та час події, не вбачаються ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , які стали підставою для освідування, не можливо ідентифікувати особу, яка оглядалася на стан сп`яніння та переглянути саму процедуру огляду, яку проведено у повній темряві. Відсутня вказівка про те, яким технічним засобом проводилась відеофіксація події.

Так, з переглянутого відозапису, що був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що транспортний засіб перебуває в нерухомому стані, особа відносно якої складено протокол не встанавлювалась та перше відео датується 21.09.2021 року, з даного відео не вбачається, що воно здійснюється технічним приладом і технічним засобом, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999. Крім цього, відео не є безперервним. Під час проведення тестування, з даного відео не вбачається кому саме проводилось дане тестування.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№199419 від 06.06.2023 року, складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи вище викладене та в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного суду.

Суддя Кисіль О. А.