НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

09 серпня 2023 року Справа № 322/1196/23 (Провадження № 3/322/896/23)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 08.08.2023, за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , солдата, механіка-водія 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

встановив:

Згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення від 29.07.2023серії А4447 № 254 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, за таких обставин.

Солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази та розпорядження командирів, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.

Однак, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у порушення вищевказаних вимог законодавства, порушив наказ командира 1 механізованого батальйону щодо виконання службових обов`язків згідно посадової інструкції та затвердженого командиром розпорядку щодо зберігання та користування засобами стільникового зв`язку та іншими електронними засобами а також забороною використання мобільних телефонів в місці тимчасового розташування підрозділу та фотографування місць дислокації особового складу, техніки та озброєння. Проігнорувавши накази командирів та вимоги керівних документів (ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, наказ Головнокомандувача ЗС України від 01.07.2020 року №74 «Про затвердження інструкції зі зберігання і користування особовим складом ЗС України засобами стільникового зв`язку та іншими електронними засобами») 03.07.2023 на території тимчасового місця дислокації підрозділу районі населеного пункту Листівка Запорізької області відзняв зачитку особовому складу бойового розпорядження командира та 06.07.2023 поширив відео в мережі Інтернет. В подальшому викладене ОСОБА_1 відео було використано спецслужбами Російської Федерації з метою висвітлення з негативної сторони підрозділів ЗСУ.

Своїми діями, які полягали у невиконанні наказу командира, неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків, солдат ОСОБА_1 , порушив вимоги статей 11, 12, 16, 30, 35, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вимоги Наказу Головнокомандувача ЗСУ від 01.07.2020 року № 74, що зобов`язують військовослужбовця дотримуватись військової дисципліни, неухильно та своєчасно виконувати накази командирів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тобто, відмова від виконання законних вимог командира (начальника) вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або під час виконання ними обов`язків військової служби.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 172-10 КУпАП передбачена відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника).

Частиною другою статті 172-10 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зі змісту диспозиції частини другої статті 172-10 КУпАП випливає, що дії ОСОБА_1 , навіть якщо вони мали місце і полягали у відмові від виконання законних вимог командира (начальника), не можуть бути кваліфіковані за цією нормою КУпАП, оскільки станом на 03.07.2023 на території України продовжував діяти воєнний стан.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази інкримінованих ОСОБА_1 дій, зокрема до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапису, відзнятого та поширеного ОСОБА_1 , а так само відсутнє посилання на цей відеозапис в мережі Інтернет, та на будь-які матеріали, що на основі цього відеозапису висвітлюють з негативної сторони підрозділи ЗСУ.

При цьому, до протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що знімав відео лише з метою висвітлення наявних у підрозділі проблем. Також, до протоколу додано письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких зазначено, що ОСОБА_1 знімав відео для себе, щоб мати пам`ять про своїх побратимів, та випадково виклав відео до мережі Інтернет. Отже, цими поясненнями не підтверджується те, що ОСОБА_1 знімав на відео саме оголошення особовому складу бойового розпорядження командира.

Водночас, згідно зі службовою характеристикою, ОСОБА_1 відповідає займаній посаді, сумлінно ставиться до виконання службових обов`язків, слідкує за станом військової дисципліни та користується авторитетом у колективі.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

1. Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 172-10 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков