Справа № 216/1673/23
номер провадження 3-зв/216/1/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чирський Г.М., розглянувши заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Кузнецову Роману Олександровичу у справі №216/1673/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецова Р.О. перебувають матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.126 КУпАП.

10.04.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , про відвід судді Кузнецова Р.О.

В обґрунтування поданої заяви, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначає, що суддею Кузнецовим Р.О. під час розгляду вказаної справи замість призначення розгляду справи, він зайняв позицію обвинувача, та розпочав відшукування доказів звинувачення. На думку ОСОБА_1 , дії судді Кузнецова Р.О. направлені на доведеність його вини, що грубо порушує ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на що, суддею не може бути забезпечено достатніх гарантій, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності та неупередженості.

10.04.2023 року протоколом автоматичного розподілу судової справи визначено суддю Чирського Г.М. для розгляду вказаної заяви.

Вивчивши наявні матеріали справи, перевіривши доводи викладені в заяві про відвід, суддя вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.48 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід у справах про адміністративні правопорушення.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено устатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України при розгляді заяви з особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення.

У статті 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно доч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Як слідує із заяви ОСОБА_1 , суддя Кузнецов Р.О., без жодних клопотань зі сторони захисту, витребував із органу Національної поліції відеозапис на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, що створило у особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відчуття упередженості у судді.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект, а саме наявність безсторонності, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

На переконання судді, заявлений ОСОБА_1 , відвід головуючому судді в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення є безпідставним, оскільки ним не наведено обставин, які б викликали сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, а наведені в заяві доводи є непереконливими, оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (Постанова Верховного Суду в справі №826/14033/17 від 03.07.2019 року).

Обставини, які б виключали участь судді Кузнецова Р.О. у розгляді даної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.75, 80 КПК України, ст. 7 ч. 2 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Кузнецова Романа Олександровича у справі № 216/1673/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП - вімовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Чирський