справа № 619/3908/23
провадження № 3/619/1550/23
Постанова

іменем України

22 серпня 2023 року,

суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Алфьорової В.В., захисника Остропілець В.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, студента 2 курсу НЮУ ім. Я. Мудрого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установила:

01 серпня 2023 року поліцейським СРПП ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ст. с-м поліції Кулемзою Д.П. складено протокол серії ААД №011920 про адміністративне правопорушення, згідно даним якого 01.08.2023 о 22 год 10 хв водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Toyota Camry н.з. НОМЕР_1 по вул. Пушкіна, 2Г в смт Солоницівка Харківської області з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в газоаналізатор «Драгер» та проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю та пояснив, що він разом з друзями знаходилися біля магазину в смт Солоницівка на автомобілі Toyota Camry н.з. НОМЕР_1 , де вони слухали музику та він випив одну банку безалкогольного пива. В цей час до магазину під`їхав поліцейський патруль, попросили його вийти з автомобіля, сказали, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, посадили у свій автомобіль і шляхом психологічного тиску він підтвердив все, про що його питали, оскільки був наляканий. Вони сиділи у автомобілі, двигун якого заведений не був. Драгера у працівників поліції не було, продути вони пропонували лише на словах. Потім він просив пройти освідоцтво у медичному закладі, але працівники поліції йому відмовили, оскільки почали складати протокол та повідомили, що він сам може поїхати туди, але до комендантської години залишалося мало часу і він не мав такої змоги, посвідчення водія у нього не вилучали, передати кермо будь-кому іншому не пропонували. Йому не роз`яснювали ні права, ні процедуру, яка відбувається.

Суд зазначає, що правова позиція по справі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно закону кримінальної відповідальності.

Норма ст. 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 є бланкетною, тому при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як передбачено п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

Пунктом 1 розділу X Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналогічна норма міститься у п. 2 розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, доказуванню підлягає, серед іншого, не лише факт перебування у стані алкогольного сп`яніння або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а так само факт керування особою транспортним засобом.

Ані законом про адміністративні правопорушення, ані Правилами дорожнього руху не визначено поняття «керування транспортним засобом». З огляду на наведене слід керуватись загальним визначенням, виходячи з того, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія від запуску двигуна та початком руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

При цьому, із оглянутого відеозапису, який додано до протоколу, не убачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також із долученого відеозапису поліцейських не вбачається, що поліцейським було належним чином роз`яснено ОСОБА_1 підстави огляду, його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Отже, доданий відеозапис, на якому відтворені події протягом однієї хвилини з 22 год 25 хв до 22 год 26 хв, не містить всіх дійсних обставини, що мають значення для розгляду справи, тоді як відповідно до вимог п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Крім того, згідно даних протоколу правопорушення вчинено 01.08.2023 о 22 год 10 хв, тоді як акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів взагалі не містить дати та часу його складання, не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що унеможливлює встановити дійсні обставини справи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 01.08.2023 він перебував разом з ОСОБА_1 у автомобілі біля магазину, де слухали музику та пили енергетичні напої, а ОСОБА_4 випив одну банку безалкогольного пива, машина була не заведена і не рухалася. До них підійшли поліцейські та запросили ОСОБА_4 до себе у автомобіль, де склали на нього протокол. Вони чули, що поліцейські пропонували продути Драгер, але самого Драгера не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив, що 01.08.2023 приблизно о 22 год 30 хв йому зателефонував син та сказав, що у відношенні нього складають протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки це було поруч із місцем проживання, він одразу приїхав, де син йому повідомив, що алкогольних напоїв не вживав, бажає пройти освідоцтво у медичному закладі, але поліцейські відмовили і повідомили, що оскільки син відмовився раніше, то відносно нього склали протокол. Тремтіння рук сина викликано хворобою, через що він був визнаний непридатним до військової служби за гр. І ст. 13-«б».

Крім того, за змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Зазначене вище також дублюється у спеціальному акті - в п.1 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, водій, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, підлягає відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння.

У порушення зазначених вимог працівниками поліції, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом Toyota Camry н.з. НОМЕР_1 , дані щодо іншої особи, якій би було передано керування, протокол не містить, що спростовує доводи протоколу щодо керування останнім транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до п. 3, 4 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення , за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. У разі вчинення правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі.

При цьому, із відомостей протоколу вбачається, що особу ОСОБА_1 було встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 від 24.09.2021 та санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, тоді як посвідчення водія тимчасово вилучено не було, що спростовує доводи протоколу щодо керування останнім транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Крім того, у протоколі ОСОБА_1 зазначив, що алкоголь не вживав, виявляв бажання пройти огляд у медзакладі та все сказав на бодікамеру з переляку, тоді як на спростування зазначеного поліцейськими не надано ніяких доказів.

Суддя зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджуються належними та допустимими доказами, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко