КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/1882/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року місто Київ

справа № 760/3511/23

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Філіна Едуарда Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Філіна Едуарда Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Філін Е.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 рокускасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення та відео, яке додається до протоколу, мають розбіжності в даті та часі, що викликає сумнів даної події, а саме: відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у графі: дата та час складення протоколу 28 січня 2023 року о 04 год. 39 хв., на відео відображено, що ОСОБА_1 ознайомився та підписав протокол лише о 05 год. 00 хв. тому, виходячи з цих обставин, невідомо коли саме була дана подія.

Вказував, що відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затверджену наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, зареєстрована в МЮ України 11 січня 2019 року за №28/3299.

Зазначав, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 , що він має право звернутися до закладу охорони здоров`я, протягом двох годин, чим грубо порушили ч.4 ст.266 КУпАП.

Просив врахувати, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. На даний час ОСОБА_1 проходить службу в ЗСУ на посаді водія, а тому йому необхідно мати право на керування автомобілем з огляду на службову діяльність під час проходження військової служби.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Філін Е.В. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Прокурор Київської міської прокуратури в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглядати справу за відсутності прокурора Київської міської прокуратури.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Філіна Е.В., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №367539, 28 січня 2023 року о 04.12 год. в м. Києві по проспекту Перемоги, 55/2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21213», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Тест на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія на приладі Alcotest Dragеr 6820, тест №4285. Результат огляду становить - 1,19 ‰.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 28 січня 2023 року серії ААД №367539. Протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав;

даними проведеного тесту за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST 6820, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 1,19 ‰;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

відеозаписом з камери №473831.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_2 п.2.9а ПДР України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 , що він має право звернутися до закладу охорони здоров`я, протягом двох годин, чим грубо порушили ч.4 ст.266 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд в медичному закладі проводиться лише у випадку незгоди особи з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» та в обов`язковій присутності поліцейського.

З відеозапису з камери №473831 вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився (час на відео 04:24:22). Після отримання результатів приладом «Драгер» ОСОБА_1 погодився з ним та не заявляв, що він незгоден з результатами огляду (час 04:27:05).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на відео з нагрудної камери, яка додається до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21213» д.н.з. НОМЕР_1 , суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки з відео з камери №473831 вбачається, що водій ОСОБА_1 на питання поліцейського зазначив, що він відвозив з частини хлопця з речами (час 04:24:18-04:24:21).

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення та відео, яке додається до протоколу, мають розбіжності в даті та часі, що викликає сумнів даної події, а саме: відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у графі: дата та час складення протоколу 28 січня 2023 року о 04 год. 39 хв., на відео відображено, що ОСОБА_1 ознайомився та підписав протокол лише о 05 год. 00 хв. тому, виходячи з цих обставин, невідомо коли саме була дана подія, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28 січня 2023 року серії ААД №367539 та відео з камери №473831, час вчинення правопорушення 28 січня 2023 року о 04.12 год., час складання протоколу 04:34 год., а після цього поліцейський ознайомив ОСОБА_1 з протоколом та останній його підписав бе зауважень, пояснень надавати не бажав (час на відео 04:58:54).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затверджену наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, зареєстрована в МЮ України 11 січня 2019 року за №28/3299, не спростовують факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано всі обставини проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та результати такого огляду.

При цьому, відеозапис є одним з доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, на даний час останній проходить службу в ЗСУ на посаді водія, а тому йому необхідно мати право на керування автомобілем з огляду на службову діяльність під час проходження військової служби, не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду, оскільки вказані посилання надані виключно з наміром уникнути відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Філіна Едуарда Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.