Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/100/23
Провадження № 3/499/107/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 травня 2023 року смт Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук Олександр Олександрович розглянувши протокол з матеріалами справи щодо ОСОБА_1 (далі - також особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в будинку АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та нормативний акт, що передбачає відповідальність особи такий.

03 лютого 2023 року начальник відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області подав до Іванівського районного суду Одеської області протокол серії ОБ №097856 від 22 січня 2023 року (далі - також протокол) з матеріалами справи, які свідчать, що 22 січня 2023 року об 00 годині 50 хвилин, на вулиці Центральна, селища Іванівка, Березівського (раніше Іванівського) району, Одеської області, особа керував автомобілем ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 (далі - також автомобіль) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), чим порушив вимоги пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - також ПДР). У встановленому законом порядку від проходження медичного огляду особа відмовився (далі - також справа, матеріали).

За таких обставин особа підлягає притягненню до відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

2. Причини відкладення розгляду справи такі.

15 лютого 2023 року розгляд справи відкладено, через хворобу особи (а.с. 12).

01 березня 2023 року розгляд справи відкладено, через відрядження особи (а.с. 15).

06 березня 2023 року оголошено перерву в розгляді справи для забезпечення виклику особи, яка склала протокол поліцейського Чолака Л.Ю. (далі - також поліцейський, а.с. 19-21).

15 березня 2023 року оголошено перерву в розгляді справи для забезпечення виклику поліцейського (а.с. 28).

27 березня 2023 року розгляд справи відкладено, через хворобу особи (а.с. 33-34).

19 квітня 2023 року оголошено перерву в розгляді справи для забезпечення виклику особи (а.с. 59-61).

01 травня 2023 року оголошено перерву в розгляді справи для забезпечення виклику особи, поліцейського.

22 травня 2023 року розгляд справи відкладено за клопотанням захисника, через неможливість прибуття до суду, який приймав участь у невідкладних слідчих діях.

3.Встановлені обставини та докази на підтвердження встановлених обставин такі.

13 квітня 2023 року захисник особи адвокат Врона Андрій Валентинович (далі - також захисник) подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив таке: протокол не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис; поліцейський не зупиняв автомобіль та не зафіксував присутність особи за кермом; особа розпочав рух автомобіля на вимогу поліцейського, тому в таких діях поліцейського вбачається провокація до вчинення правопорушення; відеозапис доданий до матеріалів справи не є безперервним та постійно переривається (далі - також клопотання).

Особа в судовому засіданні пояснив таке: виконує обв`язки на посаді в органах Державній службі України з надзвичайних ситуацій; вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає; автомобіль стояв, біля будинку за місцем його проживання; сів за водійське сидіння автомобіля, щоб закурити; здійснив запуск двигуна автомобіля; до автомобіля підійшов поліцейський та запитав причини перебування на вилиці, під час дії запровадженої комендантської години; відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не керував автомобілем.

Захисник у судовому засіданні пояснив таке: вина особи у вчинені адміністративного правопорушення не доведена; на відеозаписі не зафіксований факт керування особою транспортним засобом та зупинки автомобіля поліцейським; особа не відсторонявся від керування автомобілем; відеозапис не є безперервним; в діях поліцейського вбачається провокація.

Поліцейський в судовому засіданні та письмо пояснив таке: 22 січня 2023 року здійснив виїзд за повідомленням про порушення громадського порядку, під час дії запровадженої комендантської години; оформлюючи документи щодо порушення громадського порядку побачив та зупинив автомобіль, який рухався під час дії запровадженої комендантської години, тому запропонував особі здійснити паркування автомобіля; неодноразово пропонував особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки особа мав ознаки порушення координації рухів, мови, однак останній відмовився від такого огляду; поведінка особи не відповідала обстановці; в особи було вилучено посвідчення водія, а керування автомобілем передане брату особи; відеофіксація подій частково здійснювалася на портативний відеореєстратор та через розрядження батареї відеореєстратора, частково за допомогою камери мобільного телефону; під час складення протоколу особі роз`яснювалися його права і обов`язки.

Свідок ОСОБА_2 (далі - також брат) у судовому засідання пояснив таке: є рідним братом особи; 21 січня 2023 року бачився з особою та о 22 годині 45 хвилин того дня, перед запровадженням комендантської години, поїхав до місця свого проживання; бачив, що автомобіль стояв біля будинку, де проживає брат, по вулиці Центральній, селища Іванівка, Березівського району, Одеської області; близько 01 години 00 хвилин 22 січня 2023 року особа зателефонував та попросив під`їхати до місця зупинки автомобіля; на місці зупинки автомобіля, який стояв на відстані приблизно 50-100 метрів від попередньої стоянки біля будинку; побачив брата та поліцейських, які з`ясовували обставини щодо керування особою автомобілем у стані алкогольного сп`яніння; зрозумів, що не може надати допомогу в з`ясуванні цих обставин повернувся до місця свого проживання; згодом біля 03 години 00 хвилин 22 січня 2023 року знов приїхав до місця зупинки автомобіля, та за пропозицією поліцейського підписав документ про передачу йому права керування автомобілем, щоб тимчасово не затримувати автомобіль шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик; автомобіль залишився стояти на місці останньої зупинки.

На відеозаписі з портативного відеореєстратора та мобільного телефону поліцейського, зафіксований факт керування особою автомобілем та відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння (далі - відеозапис). Зокрема відеозапис свідчить, що особа: здійснив паркування автомобіля та підійшов до поліцейського; мав явні ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода тощо); зазначив, що вживав спиртне в той день; неодноразово відмовлявся від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, незважаючи на те, що повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку такий огляд; спілкувався з поліцейським порушуючи усталені правила і норми поведінки, й намагався вплинути на поліцейського, погрожуючи використати свої особисті зв`язки шляхом звернення до керівника відділення поліції (а.с. 5).

Направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 січня 2023 року свідчить, що особа відмовився від проходження огляду (а.с. 4).

За протоколом в особи вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 .

Клопотання свідчить, що особа передав ОСОБА_2 право керувати автомобілем та зобов`язався не керувати автомобілем на протязі 12 годин (а.с. 3).

4. Норми права, які застосував суд в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин такі.

До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (пункт 3-1 Розділ ХІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КУпАП).

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (частина 1 статті 245 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 1, 2 статті 251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (частина 1 статті 252 КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина 1, 2 статті 256 КупАП).

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (частина 4 статті 256 КупАП).

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина 2 статті 266 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні (частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію»).

Пункт 1.10 ПДР визначає терміни, що наведені у Правилах, які мають таке значення: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР).

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункту 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, далі - також Порядок 1103).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6 Порядку).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, далі - також Інструкція 1452).

Огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 6 Розділу І Інструкції 1452).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (пункт 7 Розділу І Інструкції 1452).

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення) (пункту 9 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, далі - також Інструкція №1376).

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (пункт 11 розділу II Інструкції №1376).

5. Мотиви якими керувався суд такі.

Системний аналіз норм КУпАП, ПДР, Порядку 1103, Інструкції 1452 зазначених у пункті 4 мотивувальної частини цієї постанови свідчить, що з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, на водіїв транспортних засобів покладений додатковий обов`язок, - пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд задля визначення стану зокрема й алкогольного сп`яніння.

У контексті цього, з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини (далі - також ЄСПЛ), суд зазначає, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Себто особа, реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тому тим самим погодився нести певну відповідальність й виконувати згідно встановлених норм закону додаткові обов`язки.

Суд наголошує, що частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, сам факт відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення та має наслідком адміністративну відповідальність.

Суд вважає, що само собою відсутність повного та безперервного запису всієї процедури складання протоколу з портативного відеореєстратора не свідчить про недопустимість чи неналежність відеозаписів як доказів, оскільки під час судового розгляду особа та його захисник не зазначили, що зафіксовані на відеозаписі події в дійсності не відбувались або якимось чином викривлені або спотворені.

Ба більше, приписи частини 2 статті 266 КУпАП, пункту 3 Порядок 1103, пунктів 2, 6 Розділу І Інструкції 1452 свідчать, що якраз під час проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння поліцейський обов`язково має застосовувати технічні засоби відеозапису, а не під час відмови особи від проходження такого огляду.

У контексті цього суд зазначає, що складаючи протокол, з огляду на положення частини 1, 2 статті 251 КУпАП, частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може використовувати будь-які фактичні данні, які встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також всяку інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні, яка дозволяє встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,

Перевіряючи доводи захисника, який стверджує, що в діях поліцейського вбачається провокація до вчинення правопорушення, суд зазначає, що КУпАП, як і національне законодавство, не містить визначення поняття провокація. Натомість ЄСПЛ у своїх рішеннях зробив роз`яснення такого поняття та критерії для розмежування законних дій поліцейських від провокації до вчинення кримінального правопорушення.

Так, з урахуванням практики ЄСПЛ, для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів судовою практикою вироблені змістовний та процесуальний критерії. Під першим розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Для встановлення факту провокації правопорушення визначальним є з`ясування питань: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення правопорушення, наприклад, прояв ініціативи в контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування; чи було би скоєне правопорушення без втручання правоохоронних органів тощо.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення правопорушення, тобто отримання доказів і порушення стосовно особи справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, який в іншому випадку не був би вчинений. Під пасивною поведінкою ЄСПЛ розуміє відсутність будь-яких активних дій, які б спонукали особу вчинити правопорушення.

При визначенні того, чи обмежився поліцейський переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення правопорушення, потрібно взяти до уваги таке: підставу для зупинки; поведінку поліцейського та водія; ознаки сп`яніння водія; дії водія щодо пропозиції поліцейського пройти огляд на встановлення стану сп`яніння тощо.

Встановлені по справі фактичні дані свідчать, що: підставою для зупинки автомобіля особи стало здійснення руху автомобіля під час дії запровадженої комендантської години, тому поліцейський один раз запропонував особі здійснити паркування автомобіля, оскільки здійснював оформлення інших матеріалів; особа здійснив рух автомобіля поза всяким сумнівом без тиску поліцейського, хоча очевидно знаючи про свій стан повинен був відмовитися від таких дій, проте цього не зробив; особа мав явні ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, мови, поведінка, що не відповідає обстановці тощо); особа зазначив, що вживав спиртні напої в той день; особа спілкувався з поліцейським порушуючи усталені правила й норми поведінки, та намагався вплинути на поліцейського вдавшись до зневажливих висловлювань стосовно останнього; неодноразово відмовлявся від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, незважаючи на те, що повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку такий огляд; рішення про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особа прийняв без всякого тиску.

Отож, суд не встановив обставин, що поліцейський своїми діями спонукав особу керувати автомобілем, відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому немає підстав вважати, що поліцейський спровокував водія до вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд наголошує, що факт керування особою автомобілем та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є доведеним. Аргументи захисника, що нібито особа не керував автомобілем, оскільки поліцейський не зупиняв автомобіль особи, виглядають непереконливими, як спосіб захисту останнього та спробою уникнути від адміністративної відповідальності. Натомість відеозаписом зафіксований факт керування особою автомобілем, який не заперечував, що є водієм автомобіля. Особа перебував у автомобілі, в якому був запущений двигун. Інші особи автомобілем не керували. Після складення протоколу особа передав керування автомобілем брату, який підтвердив, що автомобіль стояв в іншому місці, не біля будинку особи.

Водночас, суд зазначає, що для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа керував автомобілем, оскільки правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд констатує, що приписи частини 1, 2 статті 256 КУпАП, пункту 9 Інструкції 1376 не містять вимог про необхідність зазначення в протоколі відомостей про технічний засіб яким здійснено відеофіксацію правопорушення, тому доводи захисника не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд звертає увагу, що в протоколі без жодних зауважень, клопотань, застережень проставлений підпис особи про роз`яснення йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, тому аргументи захисника щодо не роз`яснення особі прав під час складення протоколу не підтверджені фактичними даними.

До того ж поведінка особи на відеозаписі підтверджує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, в якій опинився й жодних заяв, клопотань не заявив.

Відтак, вивчивши матеріали суд вважає, що поліцейський в протоколі обґрунтовано дійшов висновків, які відповідають фактичним обставинам справи щодо відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, тому є правильною кваліфікація вчинених ним дій за частиною 1 статтею 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, відсутність тяжких наслідків та обтяжуючих обставин, особу правопорушника, його ставлення до вчиненого та поведінку під час складення протоколу, а також те, що особі, яка вчинила правопорушення, має бути призначено стягнення необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових проступків, через те, суддя вважає за можливе накласти на особу штраф у розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні постанови такі.

Виходячи з вимог статті 40-1 КУпАП, з урахуванням встановленої пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожиткового мінімуму на одну особу для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року в розмірі 2684 гривні, та з огляду на ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа має сплатити судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Керуючись статтями 40-1, 130, 276, 280, 283 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до статей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення; в разі несплати штрафу в установлений строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна; в разі примусового виконання постанови з нього стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя:Олександр КРАВЧУК