Провадження № 3/204/224/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дружинін К.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 355566 від 11.10.2022 року, 11 жовтня 2022 року о 00 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Oktavia», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Канатна, 36 в м. Дніпро, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку з застосуванням спеціального приладу «Драгер» та від медичного обстеження в медичному закладі, відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор № 470333, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав в повному обсязі та пояснив, що 10.10.2022 року скористався послугою водія таксі, щоб перегнати свій автомобіль, який до цього перебував у ремонтній майстерні. Близько 23.50 год.він разом з водієм таксі приїхав до місця, де ОСОБА_1 залишає свій транспортний засіб на ніч. При цьому, він, ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебував, автомобілем не керував. Після того, як особа, яка керувала автомобілем пішла, ОСОБА_1 залишився в автомобілі щоб забрати свої особисті речі. Через деякий час прибув автомобіль патрульної поліції, працівники поліції стверджували, що він керував автомобілем, попросили надати особисті документи та документи на автомобіль,провели обшук речей, та без будь-яких законних підстав, поліцейські почали казати, що оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом, то повинен пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 неодноразово заперечував подію керування автомобілем, просив надати докази зворотного, однак поліцейські у цьому відмовили. ОСОБА_1 був згоден пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівники поліції не направили та не доставили його до медичної установи.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Неруш О.В. просив суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки у матеріалах справи відсутні об`єктивні докази руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; наявність ознак сп`яніння, а отже і передумов для проведення огляду на стан сп`яніння матеріалами справи не підтверджується; процедура проведення огляду на стан сп`яніння відбулась із порушенням приписів ст. 266 КУпАП. У матеріалах справи відсутні докази, які б доводили наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія, рапорт інспектора поліції, відеозапис з нагрудного відеореєстратора, протокол серії АЗ № 147318 від 11.10.2023 року про адміністративне затримання.

Аналізуючи надані докази, приходжу до наступного, так, в розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому суд вважає, що рапорт інспектора поліції не може вважатися доказом вчинення особою правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши в судовому засіданні відеозапис, який долучено до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відеозапис не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки на ньому відсутня фіксація зупинки, та причин зупинки транспортного засобу. На відеозаписі відсутня фіксація повідомлення працівниками поліції особі всіх виявлених ознак сп`яніння, не роз`яснено процесуальні права. Також суд зауважує, що навідеозаписі з нагрудної камери працівника поліції чітко вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 погоджується. Разом з цим, огляд останнього працівниками поліції фактично проведений не був, про що свідчить відсутність такої дії на відеозаписі, натомість у протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що ОСОБА_1 відмовився ви проходження огляду у встановленому законом порядку, що зафіксовано на відеореєстратор №470333, тобто дані, викладені патрульним поліцейським у протоколі, не відповідають зафіксованим на відеозаписі обставинам, що є безумовною підставою для сумніву щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення п.2.5 ПДР, яке мало наслідком притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції підійшли до автомобіля, який стояв на місці з вимкненим двигуном, ОСОБА_1 вийшовшиз автомобіля, заперечував факт керування, пояснив причину перебування в автомобілі, просив надати докази керування ним авто, що працівниками поліції зроблено не було.

Таким чином, належних та допустимих доказів щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, доказів керування особою транспортним засобом, не надано. Суд вважає, що суб`єктивне сприйняття обставин події поліцейським щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем 11 жовтня 2022 року з ознаками алкогольного сп`яніння не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не було доведено належними та допустимими доказами.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, у відповідності до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.130, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Строк апеляційного оскарження постанови суду, що постановлена за відсутності особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя К.М. Дружинін