ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5486/23
провадження № 3/753/2700/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2023 року о 16 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував транспорним засобом "Лексус" д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Харківська площа у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідність обличчя, надмірна жвавість), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. В судове засіданння ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, натомість до суду прибув його захисник - адвокат Дмитренко О.В., котрий заявив клопотання про закриття адміністративної справи, посилаючись на наступне: зміст протоколу не містить в собі розкриту суть та ознаки складу адміністративного правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , оскільки в протоколі вказані дві фабули подій, які підпадають під різні пункти ПДР України. Крім того, відсутні докази безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортного засобу, а також відсутнє ініціювання питання притягнення особи до відповідальності по факту керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Також, зі змісту наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений для проходження медичного огляду до медичного закладу, що суперечить вказаному в протоколі про адміністративне правопорушення п. 2.5 ПДР України.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність. Дослідивши дані які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні, відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена в судовому засіданні, оскільки останній, будучи особою яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 304748. Більш того, ОСОБА_1 вказав, що огляд на стан сп`яніння пройде самостійно, однак в подальшому жодних підтверджень тому не надав. Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність. Враховуючи вище викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпаП. На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок на користь держави. Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 н.м.д.г., що становить 17 000 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок. Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП. Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трох місяців з дня її винесення. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: