НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
12 квітня 2023 року Справа № 322/235/23 (Провадження № 3/322/202/23)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Білого І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла до суду 07.03.2023 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
03.03.2023 о 06 год. 40 хв. на 69 км автодорозі Запоріжжя Донецьк, в Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW 520 д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України.

12.04.2023 захисником подане заперечення на протокол про адміністративне правопорушення (далі Заперечення) з додатками.

В судовому засіданні захисник просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог посилався на доводи, які вказані у Запереченні.

ОСОБА_1 підтримав доводи свого захисника, вказав, що транспортним засобом керував не він, а ОСОБА_2 В документах відповідний запис і підписи зробив під тиском працівників поліції. Факт перебування у стані сп`яніння не заперечував.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддею досліджено письмові докази долученні до матеріалів справи відділенням поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (далі ВП №3): протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №178629 від 03.03.2023 (далі Протокол), DVD з відеозаписами, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» (далі Роздруківка), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.03.2023, реєстрація ВП №3 ЄО №307 від 03.03.2023 (далі Реєстрація), довідка ВП №3 від 07.03.2023 за №1193/72/12-2023 бази даних ІПНП.

Процесуальних порушень з боку працівників поліції, які б давали підстави визнати перелічені докази неналежними чи недопустимими суддею не встановлено.

Зі змісту реєстрації ВП №3 випливає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейським Хробостовим. Останнім були виявлені ознаки сп`яніння у водія. Після чого на місце події було викликано ГРПП, у складі якої були інспектори ОСОБА_3 (який складав Протокол і проводив огляд), ОСОБА_4 (яким сформовано довідку ВП №3) і ОСОБА_5 (яким складено Акт і заповнено бланк Направлення) і проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

Доводи захисника в контексті недопустимості, як доказів відеозаписів є необґрунтованими. Зокрема під час дослідження відеозапису встановлено, що фіксація велась саме на бодікамеру, а не на телефон. Поліцейський повідомляв про те, що ведеться фіксація. Той факт, що вказане повідомлення було зроблено не на початку фіксації, а в процесі з`ясування у свідків обставин щодо особи, яка керувала транспортним засобом (06:55:04), не може бути вважатися суттєвим процесуальним порушенням, яке є підставою для визнання цього доказу не допустимим. Аналогічне стосується посилань захисника в контексті відсутності вказівки про відеофіксацію в протоколі. До того ж у відповідній графі Протоколу зазначено, що до нього (Протоколу) додаються матеріали адміністративної справи. Сам захисник в судовому засіданні пояснив, що частина з його доводів вказаних в Запереченні підтверджується, зокрема і відеозаписами, які він вважав доцільними дослідити.

Суддею також досліджені документи додані захисником до Заперечення: копія витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 №56 від 25.02.2023, пояснення ОСОБА_2 , копія паспорта ОСОБА_2 копія адвокатського запиту, копія повідомлення (відповіді) ДСУ з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба).

В контексті доводів захисника щодо незаконного застування поліцейським при проведенні огляду на стан сп`яніння газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» слід зазначити наступне.

Згідно з положеннями п.п.1, 3 Розділу ІІ Інструкції поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Держлікслужби №1529 від 29.12.2014 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Відповідно до листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №992 від 11 грудня 2014 року використання медичних виробів: приладів електродіагностичних, зокрема Alcotest 6810, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені в експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 року, після закінчення дії зазначеного Свідоцтва є можливим за умов дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Згідно з п.13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 між повірочний інтервал законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки для категорії «вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» становить 1 рік.

Отримане захисником на його адвокатський запит повідомлення від Держлікслужби, містить відповідь з огляду на сформульоване ним питання у адвокатському запиті. Водночас інформація викладена в повідомленні в жодному разі не свідчить про незаконність використання поліцейським газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», оскільки не вказує, що застосовний спеціальний прилад не може бути застосований за наявності сертифіката налаштування (калібрування) алкотестера і свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювання техніки.

ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою спеціального приладу погодився з його результатами, не ставив їх під сумнів. Не просив надати йому для ознайомлення сертифікат налаштування (калібрування) алкотестера чи свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювання техніки. Сторона захисту не заявляла клопотання про витребування вказаних документів у ВП №3.

ОСОБА_1 також не виявляв бажання пройти огляд в медичному закладі.

Крім того останній в судовому засіданні не заперечував факт вживання ним алкоголю на передодні. У Запереченні також зазначалося, що ОСОБА_1 в ніч з 02.03.2023 на 03.03.2023 вживав алкогольні напої.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол підписаний ОСОБА_1 , без зауважень у відповідній графі ним зроблений запис «Згоден». Також ним підписані Роздруківка і Акт огляду на стан сп`яніння в графі «з результатами згоден».

Долучений до матеріалів справи DVD містить в собі два файли з відеозаписами, на яких дійсно не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Водночас на них зафіксовані інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема на першому відеофайлі зафіксовано спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , під час якого останній пояснює, що він керував транспортним засобом, що він «трошки» вживав алкогольні напої. Зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 , згода останнього з результатом спеціального технічного приладу і відмова пройти огляд в медичному закладі. ОСОБА_1 було повідомлено, що на нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП, роз`яснені його права. З`ясовувалось (для визначення кваліфікуючих ознак повторності) чи не притягався він до адміністративної відповідальності раніше за ст.130 КУпАП, на що останній відповів стверджувально. Також на цьому записі зафіксовані військовослужбовці, які підтвердили факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 і поліцейський (Хробостов), який повідомив про те, що ним було зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , окрім поліцейських, військовослужбовців і ОСОБА_1 інші особи в кадрі відсутні.

На другому відеофайлі зафіксовано ознайомлення ОСОБА_1 з Протоколом і підписання ним документів.

Вмовлянь, погроз, будь-якого примусу або ж іншого тиску з боку працівників поліції щодо ОСОБА_1 не зафіксовано.

Про факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом зазначено в Протоколі. Подальша доля автомобіля, як то розміщення на штраф площадку, або уповноваження володільцем автомобіля на керування іншої особи, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, не має будь-якого значення для цієї справи.

Письмове пояснення ОСОБА_2 суддя визнає недопустимим доказом, оскільки в Протоколі і в матеріалах справи зібраних ВП №3 відсутні відомості про цю особу, на відеозаписах він також відсутній. Згадка про ОСОБА_2 з`являється саме на передодні судового засідання.

Пояснення ОСОБА_2 надано адвокату незрозуміло коли і за яких обставин.

Стороною захисту не заявлялось клопотання про виклик і допит ОСОБА_2 в якості свідка.

В контексті доводів щодо можливого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 слід зазначити, що описані дії з боку поліцейських і військовослужбовців мають ознаки кримінальних правопорушень. До їх вчинення мали бути залучені як військовослужбовці з поліцейським, які несли спільно службу у згаданому місці, так і інспектори СРПП, які прибули на виклик служби «102». Стороною захисту не надано доказів того, що ОСОБА_1 (чи особа, яка могла бути його представником) звертався із заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів. В рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має можливість надавати будь-які пояснення, висувати різного характеру версії і не несе відповідальності за ст.384 КК України.

ОСОБА_1 (відеофайл-1 06:53:40) пояснював, що він в минулому притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, що ставить під обґрунтований сумнів доводи про те, що останній не розумів наслідків складання протоколу за ст.130 КУпАП. Крім того, незнання законів не звільняє особу від відповідальності за вчинене. Законом не передбачено обов`язку поліцейського роз`яснювати положення матеріального закону особі, яка притягається до відповідальності. Отже доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем під час описаних подій, а огляд пройшов і підписав відповідні документи під тиском суддя розцінює, як обраний спосіб захисту з метою уникнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Сукупність усіх досліджених доказів, вказує на те, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з приміткою ст.22 КУпАП (малозначність) положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Частина з перелічених обставин врахована. Водночас обставини, передбачені ст.ст.34, 35 КУпАП, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативну міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткового) - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, отже з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя вважає необхідним піддати ОСОБА_1 цим видам стягнень.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:
піддати ОСОБА_1 , адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без розгляду.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 зберігати згідно з Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1086.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов