Справа № 346/2300/23
Провадження № 3/346/1338/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 163-2 ч.1 КУпАП, яка надійшла від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, складена відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, керівника ТОВ «Вігор», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у с т а н о в и л а :

27.04.2023р. старшим державним інспектором Коломийського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Круль О.Б. за результатом проведеної перевірки ТОВ «Вігор» було виявлено, що керівник даного товариства ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке полягає у несвоєчасному поданні платіжного доручення на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а саме земельного податку з юридичних осіб за травень 2022 року січень 2023 року (граничний термін сплати 30.06.2023 року, 01.08.2022 року, 30.08.2022 року та 02.03.2023 року, а фактично сплачено 01.09.2022р. та 10.03.2023р.), чим порушив п. 287.3 ст.. 287 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність за ст.. 163-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та підтвердив обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінивши всі обставини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно акту про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету вбачається, що в ході перевірки було встановлено несвоєчасну сплату платником ТОВ «Вігор» протягом граничних строків узгоджену суму податкового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб. Граничний термін сплати 30.06.2022р., 01.08.2022р., 30.08.2022р., а фактично сплачено 01.09.2022р. Також порушено граничний термін сплати за січень 2023р., який становив 02.03.2023р., а сплачено 10.03.2023р.

Відтак, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та актом про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч.1 КУпАП, а саме несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Однак, розглядаючи справу за першими трьома фактами порушень граничних термінів сплати, а саме за період травень-серпень 2022р., суд прийшов до висновку про неможливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

В частині 2 ст. 38 КУпАП зазначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Матеріалами справи було підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно несвоєчасно сплатив суму податку, однак сплативши її, особа припинила свою протиправну поведінку, а відтак правопорушення було триваючим з закінчення граничного строку подачі 30.06.2022р. по дату фактичної сплати 01.09.2022р., після якої правопорушення було припинено належним виконанням обов`язку.

Факт виявлення порушення 27.04.2023р. в ході проведеної перевірки не вказує на його тривалість до цієї дати, оскільки його виявлення могло бути здійснено раніше.

Таким чином, станом на час розгляду справи, пройшло понад три місяці з дня, коли триваюче правопорушення було припинено шляхом належного виконання обов`язку відповідним суб`єктом.

За таких обставин, враховуючи сплив строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку про неможливість притягнення ОСОБА_1 за несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків за період травень-серпень 2022 р.

З приводу несвоєчасної сплати земельного податку за січень 2023 року, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ч.1, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

В даній справі суд приймає до уваги той факт, що порушення ОСОБА_1 граничного терміну сплати земельного податку за січень 2023р. було незначним (8 днів), що не могло завдати суттєвої шкоди державним інтересам.

Крім цього, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся, що згідно ст. 34 КУпАП є обставиною, яка пом`якшує відповідальність. Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 згідно ст. 35 КУпАП судом не встановлено.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про малозначність допущеного ОСОБА_1 правопорушення. Досягнення виховних і превентивних цілей у даному випадку можливе без застосування адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП та обмежитися усним зауваженням, у зв`язку з чим справу закрити.

На підставі викладеного,керуючись ст.22, ст.40, ст. 163-2 ч.1, ст. 284, ст. 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 163-2 ч.1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Третьякова І. В.