Справа № 524/5201/23
Провадження 3/524/2446/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 року, суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Ліна Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівник ТОВ «Альфа груп», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомо.

за ч.6 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №0017630 від 21.07.2023, зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що полягало в тому, що 21.01.2023 року ліцензіатом не повідомлено орган ліцензування про зміни даних ( утому числі звуження та розширення) зазначених у документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії у письмовій або електронній формі протягом не пізніше ніж одного м`ясця з дня настання таких змін, а саме: не повідомлено орган ліцензування про заключення договору про надання послуг з ПП «Авто 2002» від 30.12.2022 року, чим порушено п.п. 2,16 Ліцензійних умов, відповідальність за що передбачено ч.6 ст. 164 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Костуренко Є.М. просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування клопотання зазначив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Докази на підтвердження обставин, які зазначені у фабулі протоколу, до нього також не надані. Сам по собі акт позапланової перевірки без наявності первинних документів не є достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 164 КУпАП настає у разі порушення ліцензіатом установленого законом строку повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії. Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222-VIII від 02.03.2015, ліцензіат зобов`язаний повідомляти орган ліцензування про всі зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, протягом строку, встановленого ліцензійними умовами. У разі відсутності ліцензійних умов ліцензіат зобов`язаний повідомляти орган ліцензування про всі зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, протягом одного місяця з дня, наступного за днем їх настання. У разі порушення ліцензіатом строку повідомлення органу ліцензування про зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, ліцензіат також притягується до адміністративної відповідальності. Отже, при встановленні наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 164 КУпАП, у першу чергу підлягає встановленню факт зміни відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, дата таких змін або отримання відомостей про них, а також перевищення строків, установлених законом, для подання повідомлення про такі зміни. Долучений до матеріалів справи акт перевірки може лише констатувати факт виявлених порушень під час перевірки ТОВ «Алфа Груп». Проте відомості, які ним засвідчено, не підтверджено первинними документами, які б надали суду можливість або погодитись з позицією особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, або спростувати її.

Так, протокол та додані до нього матеріали не містять відомостей про те, які саме дані були зазначені у первинних документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, що у свою чергу позбавляє суд можливості встановити наявність факту зміни таких відомостей, визначити дату цих змін та граничні терміни для подання відповідного повідомлення про ці зміни. Також матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є ліцензіатом, до обов`язків якого належить повідомлення органу ліцензування про зміни даних, зазначених у документах, що додавалися до заяви на отримання ліцензії. Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме: ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.164 КУпАП, тому справу відносно нього за вказаною статею слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення).

На підставі викладеного та керуючись п. 7 ч.1 ст. 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ліна ОБРЕВКО