Справа №293/351/23
Провадження № 3/293/371/2023
ПОСТАНОВА

09 травня 2023 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні семеро неповнолітніх дітей, є інвалідом ІІІ групи, за ч. 5 ст. 126 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

27.03.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №262939 від 02.03.2023, в с. Осники по вул. Високівська водій ОСОБА_1 керував т/з марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування повторно протягом року, згідно постанови серії БАБ 202108 від 01.06.2022. Вказані дії ОСОБА_1 посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано як порушення вимог п.2.1 (а) Правил дорожнього руху та за ч.5 ст.126 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №408361 від 10.03.2023.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України. Свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, він визнав, вказав, що керував автомобілем без наявності права керування. Однак, пояснив, що 02.03.2023 року після 21 год він сів за кермо автомобілем через крайню необхідність, оскільки його наймолодша дитина, віком 1рік 8 місяців, захворіла, мала високу температуру, та його дружина попросила поїхати до її сестри в сусіднє село по жарознижуючі ліки (панадол), оскільки в цю пору аптеки вже не працювали та можливості дістатись іншим транспортним засобом у нього не було. Просив суд звільнити його від адміністративної відповідальності, так як штраф є занадто високим, він не має постійного заробітку та змушений утримувати багатодітну сім`ю (дружину та семеро неповнолітніх дітей). Можливості вивчитись у встановленому чинним законодавством порядку та отримати право керування транспортними засобами він на даний час не має, оскільки це вартує значних коштів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має перевірити наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза зазначеним охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують посилання в статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Небезпека за таких обставин не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Це - одне з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , зважаючи на загрозу життю і здоров`ю його дитини, діяв у стані крайньої необхідності, та за даних обставин небезпека не могла бути усунута іншими дієвими засобами.

Факт того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності не спростовується матеріалами справи, оскільки повністю доведений дослідженими в суді доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності.

Наведене приводить суд до переконання, що в даній ситуації ОСОБА_1 , сівши за кермо автомобіля без наявності права керування на транспортний засіб, діяв у стані крайньої необхідності, оскільки не вчинення таких дій могло призвести до настання негативних наслідків для життя та здоров`я його малолітньої дитини.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при вчинені дії особою у стані крайньої необхідності.

Таким чином, оцінивши всі докази, відповідно до вимог ст.252 КУпАП,суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП справа підлягає закриттю через вчинення особою дій в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст. ст. 7, 9,17, 18, 126, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити відповідно до п. 4 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО