ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2485/23 Головуючий в 1 інст. Коломаренко К.А.
Провадження № 33/807/651/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рогальського В.М. на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ПП, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000, 00 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 16.03.2023 о 21 годині 18 хвилин по пр. Соборному біля буд 230 в м. Запоріжжі ОСОБА_1 керував транспортним засобом ChevroletBoltEUV д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі та на місці відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Рогальський О.В. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_1 зупинили незаконно, що в подальшому зумовлює недопустимість всіх доказів в справі.

Працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, що є істотним порушення процесуальних вимог.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В направленні, яке не вручалося ОСОБА_1 , взагалі внесені неправдиві данні щодо доставляння о 21 годині 41 хвилин в заклад охорони здоров`я. Вказані обставини, залишені судом поза увагою.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, в супереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №408874 (а.с.1), яким ОСОБА_1 звинувачений в тому, що він 16.03.2023 о 21 годині 18 хвилин по пр. Соборному біля буд 230 в м. Запоріжжі керував транспортним засобом ChevroletBoltEUV д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі та на місці відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- в акті огляду та направленні водія на огляд (а.с.4-5), якими встановлено, що ОСОБА_1 під час події мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від огляду ОСОБА_1 відмовився;

- у рапортах працівників поліції (а.с.7-8), з яких вбачається, що ОСОБА_1 під час події був зупинений за порушення ПДР України, а саме біля місця ДТП збив огородження. Під час спілкування у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Від огляду ОСОБА_1 відмовився;

- на оптичному носії інформації у вигляді СД-диску, який містить відеозаписи з місця події.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Зокрема, доводи про те, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 .

Так, змістом відеозаписів встановлено, що водій ОСОБА_1 збив конус огородження місця ДТП. Тривалий час, працівники поліції здійснюють переслідування транспортного засобу ChevroletBoltEUV д.н.з. НОМЕР_1 , після чого зупиняють. Водій ОСОБА_1 має виражені ознаки алкогольного сп`яніння. Під час спілкування, працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. Водій ОСОБА_1 самостійно та без примусу вказав, що він дійсно вживав алкогольні напої. На неодноразові пропозиції пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в спеціалізованому медичному закладі ОСОБА_1 відповів працівникам поліції, що огляд він проходити не буде та йде додому.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що ОСОБА_1 під час події порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про незаконну зупинку є безпідставною, оскільки відповідно до змісту відеозаписів та рапортів працівників поліції підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 стало те, що він збив конус загородження місця ДТП, яке оформлювали працівники поліції.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку матеріалам справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Апеляційні доводи щодо незаконності судового рішення суду першої інстанції за ч. 1ст. 130 КУпАП, недоведеності обвинувачення та відсутності складу правопорушення є безпідставними та спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Дії, вчинені ОСОБА_1 , характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Адміністративне стягнення, відносно ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП відповідно до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.

Неправильного застосування норм матеріального прав або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова районного суду, прийнята щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рогальського В.М., залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/2485/23