Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шовкопляса С.П. на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Немішаєве Бородянського району Київської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 3 серпня 2022 року о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_1 , який на 85 км автодороги М-05 Київ-Одеса керував автомобілем "KIA Carens" д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник Шовкопляс С.П. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував, працівники поліції порушили процедуру огляду на стан сп`яніння, здійснювали психологічні маніпуляції щодо проведення огляду, очевидцями чого були свідки, вказані в протоколі. Також вказує, що відомості в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам, а сам протокол - вимогам ст.256 КУпАП. До того ж, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи і не викликали сумнівів.

Так, 3 серпня 2022 року о 15 годині автомобіль перебував у нерухомому стані на узбіччі біля блокпосту на автодорозі М-05, ОСОБА_1 розмовляв по телефону і за вказівкою працівників поліції переставив автомобіль. Під час спілкування з поліцейськими та перевірки документів, що відбувалося протягом 15-20 хвилин, останні ніяких ознак алкогольного сп`яніння не вбачали, і лише коли ОСОБА_1 на запитання відповів, що вжив 100-150 мл вина минулої доби, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та зазначив, що поспішає, а тому наполягав, щоб одразу пройти огляд та рушити у своїх справах. Лише через 40-45 хвилин інший екіпаж поліції привіз прилад "Drager", і працівники поліції в присутності двох невдоволених свідків запропонували пройти огляд. На це ОСОБА_1 фактично не відмовився, а пояснив, що його безпідставно протримали понад годину на блокпосту і провокували на конфлікт, а тому не погодився проходити огляд на місці, але проти огляду в закладі охорони здоров`я не заперечував, зайнявши принципову позицію, адже його права були порушені. Жодних пропозицій вирішити якось питання його підзахисний не висловлював, а лише просив пришвидшити розгляд справи. Тому, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 нібито відмовився на пропозицію поліцейського пройти огляд, але якого конкретно, не зазначено, як і не зазначено, які у нього були ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього працівники поліції попросили ОСОБА_1 присісти в свій автомобіль та почекати, поки випишуть направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, а через деякий час підійшли вже зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, з приводу чого ОСОБА_1 почав сперечатися, звинувачуючи поліцейських у провокації та обмані, і наполягав, що вони зобов`язані відвезти його до лікаря нарколога для огляду.

Отже, від огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не відмовлявся, а тому відомості про це в протоколі не відповідають дійсності. Ці ж обставини свідчать про недотримання поліцейськими процедури огляду, передбаченої ч.3 ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок), відповідно до яких у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. А тому згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд вважається недійсним і підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

Крім того, посилаючись на положення ч.6 ст.266 КУпАП, п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), стверджує, що оформлення поліцейськими направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я є обов`язковим. І якщо вже після оформлення направлення водій відмовляється від огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, як це передбачено п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Однак, як вбачається з направлення, воно оформлене о 16 годині 06 хвилин, а відповідно до відеозапису факт пропозиції, а не вимоги, як це передбачено п.2.5 ПДР, здійснюється о 16 годині 30 хвилин, тобто пізніше, ніж оформлено направлення. Ці обставини, а також не ознайомлення та невручення ОСОБА_1 направлення, як вважає захисник, свідчать, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія на огляд у заклад охорони здоров`я. Також в матеріалах справи є примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів без дати та часу складання, у графі якого "З результатом згоден" зазначено, що ОСОБА_1 не згоден, що констатує порушення поліцейськими вимог процедури.

Крім того, зазначає про порушення поліцейським, який не представився, не роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки, повідомив про порушення ним вимог ПДР, не складаючи про це постанову, не поінформував про причину зупинення транспортного засобу, вимог Закону України "Про Національну поліцію". Протокол про адміністративне правопорушення складений о 16 годині 05 хвилин, відеозапис вівся не з початку спілкування, яким захисник вважає фіксацію транспортного засобу в русі з подальшою зупинкою, що свідчить про недотримання ними вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, і не дає можливості спростувати доводи про категоричну вимогу про проведення огляду в закладі охорони здоров`я або надати другий примірник направлення для проведення огляду. Відтак, відеозапис, фактично, відсутній, а тому не може бути належним і допустимим доказом. Одночасно з цим захисник вже зазначає і про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд із застосуванням газоаналізатора "Drager", про відсутність у протоколі даних про застосування цього спеціального технічного засобу на місці, номера та моделі, що позбавляє суд можливості перевірити, чи пройшов він державну реєстрацію, сертифікацію та повірку та чи допущений до використання, про не роз`яснення ОСОБА_1 порядку процедури огляду та інших важливих обставин справи, тощо.

Також висловлює свої припущення про те, що безпідставна перевірка нерухомого транспортного засобу є провокацією, за рахунок якої працівники поліції створюють умови, за яких водії, погано орієнтуючись у законодавстві, допускають помилки у спілкуванні з представниками влади, в даному випадку, працівниками поліції, чим і користуються останні.

Під час розгляду справи суддя місцевого суду допустив формальний підхід, не виявивши ніякої реакції після перегляду відеозапису та проігнорувавши клопотання про допит свідків і доводи сторони захисту про неможливість посилатись на їх письмові пояснення, якщо вони не будуть приведені до присяги, а також поліцейських, позбавив захисника можливості надати пояснення та докази, чим не дотримав вимог закону щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

До апеляційного суду захисник Шовкопляс С.П., який своєчасно сповіщений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився і не повідомив про причини неявки. А тому, враховуючи думку ОСОБА_1 , який не заперечував проти розгляду справи без участі захисника, та положення ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка цьому не перешкоджає.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: поясненнях свідка ОСОБА_2 , записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Так, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 - капрала поліції, 3 серпня 2022 року під час патрулювання на стаціонарному посту автодороги М-05 Київ-Одеса, 85 км, люди повідомили, що неподалік блокпоста стоїть автомобіль з причепом. Він, капрал поліції ОСОБА_3 і черговий військовий пішли до даного автомобіля та дали вказівку, щоб водій перепаркував автомобіль, так як він заважав руху. За кермом цього автомобіля перебував ОСОБА_1 , під час спілкування та перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Він запросив двох свідків, це було подружжя, в присутності яких ОСОБА_1 неодноразово пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у лікаря нарколога. Також ОСОБА_1 роз`яснив, що той може відмовитися від проходження огляду, але за відмову передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Водій категорично відмовився, після чого у свідків відібрали пояснення. Пояснення писав свідок ОСОБА_4 , а його дружина відмовилася писати, пояснивши це тим, що вони переселенці, що вона втомлена та поспішає. Тому пояснення за неї написав її чоловік, а вона їх підписала. Крім того, ОСОБА_1 надав їм два посвідчення водія, одне з яких обліковується як втрачене.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 3 серпня 2022 року о 15 годині він зупинився біля блокпосту на автодорозі М-05 Київ-Одеса та розмовляв по телефону, потім помітив працівників поліції, які наказали йому переставити автомобіль, що він і зробив. Після цього працівники поліції підійшли до його автомобіля, запитали, чому державні номерні знаки не по стандарту, під час спілкування та перевірки документів запитали, чи вживав він спиртні напої, на що він повідомив, що є трохи, але він вжив 100-150 мл вина за добу до цього. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився, але у них не було приладу "Drager", і вони викликали ще один екіпаж. Чекали близько 40 хвилин, після чого працівники поліції запросили двох свідків, у присутності яких запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але він відмовився, так як пішов на принцип, бо довго чекав прилад. Свідки також не вбачали у нього ознак алкогольного сп`яніння та відмовлялися давати пояснення. Можливо, працівники поліції і пропонували йому кілька разів пройти огляд на стан сп`яніння, в тому числі у медичному закладі, однак він не пам`ятає. Зазначив, що це його помилка, що відмовився від огляду.

Враховуючи зміст цих пояснень, слід зауважити, що, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, що є його суб`єктивним відношенням до вчинених ним дій, він тим не менш не заперечував факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і його принципова позиція не має значення.

В апеляційній скарзі захисник перекручує як зміст спілкування між ОСОБА_1 і працівниками поліції, так і обставини, які передували складанню протоколу, і це вбачається із запису відеореєстратора.

В процесі перевірки документів о 15:19 год. на запитання поліцейського, чи багато він випив, ОСОБА_1 відповів, що трохи є, і погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, і це аж ніяк не узгоджується з трактуванням захисника, нібито його підзахисний повідомив про вживання невеликої кількості вина минулої доби. Вже о 15:42 год., тобто через 23 хвилини інший екіпаж привіз газоаналізатор "Drager", о 15:47 год. поліцейський пояснює свідкам, які знаходились в автомобілі, який він зупинив, що у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і вказує, які саме, о 15:48 год. ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, після чого поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що пропозиція пройти огляд на місці або в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 висловлювалася неодноразово, і на запитання, чому він відмовляється від огляду, порушник ніякої відповіді не надав.

Цим же записом спростовуються пояснення ОСОБА_1 , викладені раніше, про причини відмови свідка ОСОБА_5 писати пояснення, і обставини, за яких свідок відмовилася власноручно писати пояснення, які потім написав ОСОБА_4 , повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, п.п.3, 8 Порядку, п.п.6, 7 розділу І Інструкції огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Ця процедура була повністю дотримана працівниками поліції, а тому твердження в апеляційній скарзі про протилежне, і що від огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, не відповідають дійсності.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у працівників поліції не було підстав не тільки для вручення йому направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого затверджена Інструкцією, а навіть для складання цього направлення. З цих же підстав посилання захисника на недійсність результатів огляду, не роз`яснення ОСОБА_1 процедури огляду є недоречними.

Даних про недотримання вимог процесуального закону під час розгляду справи в суді матеріали справи не містять. Суд заслухав пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, позицію захисника, дослідив відеозапис. Також суд неодноразово викликав свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дані про що містяться в справі. Однак свідки в судове засідання не з`явились, і застосування до них заходів процесуального примусу з метою забезпечення явки в судове засідання нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено. До того ж, письмові пояснення свідків суд і не покладав в основу прийнятого рішення, як і дані в протоколі про адміністративне правопорушення, який, як стверджує захисник, не є самостійним і беззаперечним доказом.

Наявним у справі відеозаписом не зафіксовано, чи представлялися працівники поліції ОСОБА_1 , проте це ніяким чином це могло вплинути на законність постанови судді, як і те, що поліцейські не винесли щодо ОСОБА_1 постанову про будь-яке інше адміністративне правопорушення. Не могли поліцейські і провокувати ОСОБА_1 , оглядаючи його транспортний засіб, номерні знаки на якому не відповідали встановленому зразку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП і, серед іншого, в ньому зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Положеннями вказаної норми не передбачено, що він має містити дані про номер і модель газоаналізатора, який, до речі, не використовувався.

Бланк протоколу про адміністративне правопорушення, який є додатком до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, містить одну графу і про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і про повідомлення про розгляд справи. І підпис ОСОБА_6 спростовує доводи в апеляційній скарзі про те, що йому не роз`яснювалися відповідні права.

Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Твердження захисника, що відеозапис не безперервний, безпідставні, оскільки він записаний на технічному носії окремими файлами, проте час закінчення на попередньому файлі і час початку на наступному, свідчить, що фіксація велася безперервно протягом більше ніж півтори години. Відсутність фіксації транспортного засобу в русі з подальшою його зупинкою об`єктивно пояснюється тим, що поліцейський попросив ОСОБА_6 переставити автомобіль в інше місце, оскільки він заважав руху інших транспортних засобів, і цього не заперечував сам порушник.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Шовкопляса Сергія Петровича залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 грудня 2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн