Справа № 732/280/23
провадження № 3/732/310/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області КарпинськаН.М., при секретарі Кирієнко Т.М., за участі адвоката Кравченка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городня справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 19.02.2023 о 23 годині 44 хвилин в м. Городня Чернігівського району Чернігівської області по вул. Петра Пиниці керував автомобілем марки BMW 525 D д.н.з НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан спяніння проводився з використанням приладу АлкоФор 505. Результат тесту 1,446% (алкогольне спяніння).

У судовому засіданні адвокатом Кравченком В.В. вказано, що вина ОСОБА_1 не доведена у встановлений законом спосіб. Наголошено, що у наведений у протоколі час ОСОБА_2 вже не керував транспортним засобом, а спілкувався з поліцейськими, що видно із відеозапису. Крім того, корінець тестування на алкоголь як додаток до протоколу містить дату 20.02.2023 із зазначеним часом 00:01 та температурою повітря +16,30 С, тобто тестування проведено після складення 19.02.2023 протоколу, а тому допустимих доказів винності ОСОБА_1 до протоколу не надано. Висновок про стан спяніння водія був упередженим, оскільки у документах мається невідповідність часу.

ОСОБА_1 розпорядився своїми правами самостійно, участі у судовому засіданні не прийняв. Крім того, згідно ст. 63 Конституції України йому гарантовано право не давати пояснення відносно себе.

Дослідивши докази у справі, заслухавши заперечення адвоката, суд дійшов наступного висновку.

Одним із джерел доказів та офіційним документом протоколом серії ААД № 160361 зафіксовано, що водієм автомобіля марки BMW 525 D д.н.з НОМЕР_1 на час його зупинки поліцейськими був ОСОБА_1 .

Саме твердження про те, що ОСОБА_1 згідно запису, проведеного відеореєстратором, на якому відображно час 23:44 спілкується із поліцейськими, а не виконує функцію водія, не виправдовує суті вчиненого правопорушення.

Із відтвореного відеозапису, вбачається, що полійцейським під час спілкування на момент зупинки із водієм виникла обгрунтована підозра у стані аклгольного спяніння водія і ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння із застосування приладу „Алкофор-505, таку пропозицію ОСОБА_1 прийнято. На момент проведення тесту поліцейський, подивившись на власний годинник, оголосив час, а саме 23:57 і приступив до тестування. У подальшому до матеріалів долучено роздруківку про результат тесту із зазначеним часом 00:01.

Судом враховується, що відеозапис проводився на нагрудну камеру поліцейського, яка включається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, такий відеозапис ведеться безперервно, а зафіксовані ним дані є самостійним доказом у розумінні статті 251 КупАП.

Тому стан спяніння ОСОБА_1 був встановлений без порушення порядку, із використанням спеціального технічного приладу АлкоФор505. Роздруківкою від 20.02.2023 електронного доказу (а.с. 3) доводиться, що у ОСОБА_1 підтверджено стан спяніння, результат тесту 1,446 %. Різниця у часі (фактично у чотири хвилини), про які стверджував адвокат, є межами допустимої похибки годинників, застосованих на місці, та не свідчить про непридатність приладів чи незаконність документів. Наведене не свідчить, що у час, зазначений у протоколі ОСОБА_1 був у іншому місці, ніж місце вчинення правопорушення. Суд виходить із того, що визнання доказів недопустимими відбувається не за будь-якого порушення, а лише у випадку істотного порушення прав і свобод людини (постанови Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі N 359/7742/17 (провадження N 51-2114км19). Суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу в кожному конкретному випадку виходить із фактичних встановлених обставин.

Таким чином, докази алкогольного спяніння водія ОСОБА_1 були зібрані з дотриманням п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, і підстави для визнання їх недопутимими відсутні.

З досліджених доказів, у сукупності, об`єктивно встановлено, що ОСОБА_3 виконував функції водія автомобіля. При цьому порушив п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України, оскільки керував автомобілем у стані спяніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують і помякшують відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 27, ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ст. 294, ст.308 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КупАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст постанови суду складено 01 червня 2023 року.

Суддя Карпинська Н.М.