Справа № 453/257/22 Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 33/811/504/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Куся Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 25 січня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сколівського районного суду Львівської області від 25 січня 2023 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 13 лютого 2022 року, близько 04:05 год. у смт. Славське на вул. Січових Стрільців, Стрийського району Львівської області, керував автомобілем марки «RENAULT MEGANE», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді Ткачик В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що 25.01.2023 суддя не повідомив про результати розгляду, вказав, що копію постанови він отримає поштою. 03.03.2023 він отримав копію оскарженої постанови, яка була відправлена судом 24.02.2023, тому строк апеляційного оскарження ним пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що він не керував транспортним засобом, за кермом перебував ОСОБА_2 , який був допитаний у суді першої інстанції та підтвердив факт керування. Також вказану обставину підтвердив свідок ОСОБА_3 .

Наголошує, що у матеріалах справи відсутній відеозапис, який би підтверджував факт його керування автомобілем.

Вважає, що протокол, постанова серії БАБ №482340, рапорт інспектора є неналежними доками.

Надані поліцейськими пояснення у судовому засідання не можна брати до уваги, оскільки такі повідомили, що бачили, як ОСОБА_1 пересів на переднє пасажирське сидіння, але їх пояснення не підтверджують факту його керування автомобілем.

Так, як він не керував автомобілем у працівників поліції не було підстав для проведення його огляду, тому суд дійшов помилкового висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , захисник Кусь Ю.О. апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Куся Ю.В. на підтримку апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційна скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 13.02.2022 серії ААБ № 170405 (а.с. 7);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с. 4);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 482340 від 13.02.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 8);

рапортом інспектора СРПП ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Білинця Р. (а.с. 9).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього рухуводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються наявним у матеріалах справи рапортом інспектора СРПП ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Білинця Р. зі змісту якого вбачається, що 13.02.2022 перебуваючи на чергуванні у складі наряду СРПП, спільно із ст. лейтенантом поліції Лупацою С.Я., здійснювали патрулювання на території району та обслуговували звернення громадян. Під час патрулювання близько 04:05 год. у смт. Славське, на вул. С. Стрільців, попереду службового автомобіля рухався транспортний засіб марки «RENAULT MEGANE», номерний знакНОМЕР_1 , який з невідомих причин здійснив зупинку на даній вулиці, внаслідок чого об`їзд зустрічного транспортного засобу чи транспортного засобу, який рухався позаду був неможливим. Коли він підійшов до автомобіля, водій почав перелазити на пасажирське сидіння до пасажира, який сидів поруч, мотивуючи тим що він теж пасажир. При розмові із водієм, як пізніше виявилось, що це був ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, але ОСОБА_1 від огляду відмовився.

Апеляційний суд враховує також пояснення надані працівниками поліції у суді першої інстанції, як підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Щодо рапорта поліцейського, на який ОСОБА_1 вказує як на недопустимий доказ, оскільки такий складений службовою особою, слід зазначити наступне.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року (справа №524/5741/16-а) рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення.

Проте, апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт інспектора СРПП ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Білинця Р. суддя оцінив в сукупності з іншими, зібраними у справі та проаналізованими доказами, та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять правових підстав для скасування судового рішення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАПі є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Сколівського районного суду Львівської області від 25 січня 2023 року.

Постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах