Справа № 740/1864/23
Провадження № 3/740/885/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді -Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно надісланого до суду протоколу про адміністративне правопорушення від 26.03.2023, складеного поліцейським Ніжинського РВП, 26 березня 2023 року о 15 год 30 хв у м.Ніжині на вул.Борзнянський Шлях ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Vectra» з номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи зв його відсутності та про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 064446 працівни4ком патрульної служби допущено ряд грубих порушень при його складанні.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП» - відсутній його підпис або зазначення про відмову від підпису, що свідчить про нероз`яснення йому прав.

Вказана обставина підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що є порушенням його права на захист.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцейськими він поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання і його поведінка цілком відповідала обстановці.

Також відеозаписом підтверджується, що поліцейським не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, зокрема перевірки реакції зіниць очей на світло, огляд рук. З відеозапису чітко видно, що у нього відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, почервоніння очей через окуляри також не могло бути помічено.

В порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України иа Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) у протоколі вказані одні ознаки алкогольного сп`яніння, в направленні на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння вказані інші ознаки алкогольного сп`яніння, а на відеофайлі інспектором поліції взагалі не вказується на будь-які ознаки, окрім слів «підозра, що ви вживали спиртні напої», але на яких ознаках міститься підозра поліцейського йому пояснено не було.

Крім того, відеозапис не містить доказів того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. З відеозапису видно, що він не розуміє, чому має проходити огляд і лише запитує: «навіщо».

Відмова від проходження огляду у медичному закладі на відеозапису не зафіксована. Докази такої відмови в матеріалах справи відсутні.

Також зазначає, що сам відеозапис, а саме: дата та час на відео не збігаються з датою та часом складання протоколу про адміністративне правопорушення, а отже відеозапис не є достовірним доказом, який суд може покласти в основу рішення як доказ скоєння ним адміністративного правопорушення.

Крім того, працівниками поліції не було зафіксовано та доведено допустимими доказами факту порушення ним правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Із матеріалів справи не вбачається, що він допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

Просить справу закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і наданих сторонами доказів.

Згідно ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 2 розділу ІІ Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні знання.

У протоколі про адміністративне правопорушення в якості ознак алкогольного сп`яніння зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, а у доданому до протоколу направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння жодної ознаки не зазначено, а у графі «результати огляду» інспектор зазначив, що маються явні ознаки алкогольного сп`яніння.

До протоколу додається відеозапис, у якому не зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та причина його зупинки, а починається фіксація подій з перевірки документів ОСОБА_1 та пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння з посиланням на те, що у нього наявна підозра про те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої без повідомлення про наявність ознак.

ОСОБА_1 пояснив, що зовсім не вживав спиртних напоїв, почуває себе добре і запитував, навіщо йому проходити огляд на стан сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місті зупинки ОСОБА_1 не висловлено позиції, яку б можна було розцінювати як відмову.

Відмова від проходження огляду у медичному закладі на відеозапису не зафіксована. Докази такої відмови в матеріалах справи відсутні.

Відеозапис відбувався в денний час, обличчя водія чітно видно та його рухи і поведінка. Ознак алкогольного сп`яніння, таких як порушення координації рухів та почервоніння очей, які зазначені у протоколі, не вбачається, а запах з порожнини рота відеозапис не передає

З викладеного слідує, що беззаперечно не доведено наявності описаних поліцейським ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія, тому вимога поліцейського про проходження огляду не була обґрунтованою.

Якщо проведення медичного огляду пропонувалося працівником поліції без явних на те причин, описані ознаки алкогольного сп`яніння не відповідали фактичному стану водія, то винуватість водія автомобіля в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху поза розумним сумнівом не доведена.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З відеозапису вбачається, що всупереч вказаним вимогам закону ОСОБА_1 його права та обов`язки роз`яснено не було, протокол складався не в його присутності.

Також суд звертає увагу на те, що відеозапис не відповідає даті, зазначеній у протоколі про адмінправопорушення.

Виходячи з презумпції невинуватості в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини особа звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення правопорушення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, суд встановив відсутність належних і допустимих доказів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь- який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, що слідує із загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

З урахуванням положень ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При розгляді справи поліцейським Ніжинського РВП докази згідно ст.251 КУпАП, за винятком протоколу про адміністративне правопорушення, який не відображає відомостей про керування водієм транспортним засобом, його зупинку та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду не надані.

Крім того, наданий суду відеозапис не відповідає часу зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому не може вважатися належним доказом по справі.

Вказана обставина з огляду на приписи ст.251, 254 КУпАП оцінюється судом, як відмова особи, уповноваженої складати протокол про адміністративне правопорушення, від відстоювання власної правової позиції та, як наслідок, - ухвалення судового рішення на підставі наявних у справі доказів.

Із врахуванням викладеного, наявні у справі докази не підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.247, ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова