Справа № 185/5500/23
Провадження № 3/185/2343/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., за участю секретаря Данильченко Ю.О., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Пономаренка А.В., розглянув адміністративний матеріал Відділу реагування Патрульної поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого: Державна пожежна рятувальна частина 37 пожежний рятувальник, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 187397 від 24.03.2023 року, складеного інспектором Відділу реагування Патрульної поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Нестеренком О.Ю., 24.03.2023 року о 01-00 год. у м. Павлограді по вул. Кравченка, 2а, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 217130», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від продуття в газоаналізатор «Драгер» або проїхати до медичного закладу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що дійсно 24.03.2023 року при складанні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, однак він не керував автомобілем «ВАЗ 217130», н/з НОМЕР_1 , так як за кермом був його брат, тобто інша особа, про що було доведено працівникам поліції при складанні протоколу. Крім того, його брата при складанні протоколу не було допитано, як свідка.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Пономаренко А.В. у судовому засіданні просив звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як ОСОБА_1 не був водієм в розумінні ПДР під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім того, відсутні належні докази в підтвердження факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Судом також були дослідженні наступні письмові докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 187397 від 24.03.2023 року, в якому інспектором Відділу реагування Патрульної поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Нестеренком О.Ю. були викладені обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 ARAM-2251;

- рапорт інспектора ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Писарькова А.Ю. від 24.03.2023 року, в якому викладені обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відео з нагрудної камери працівників поліції.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Розглядаючи справу, суд приходить до наступного.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Одним із видів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення 24.03.2023 року о 01-00 год. у м. Павлограді по вул. Кравченка, 2а, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 217130», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від продуття алкотестера «Драгер» № 6810 на місці відмовився. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП .

При цьому матеріали справи не містять даних про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його було зупинено, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Навпаки, матеріали справи, а саме досліджені судом відеозаписи із нагрудних камер поліцейських свідчать (і фактично підтверджують доводи ОСОБА_1 ) про те, що саме дії ОСОБА_1 за кермом автомобіля у визначеному стані не зафіксовано, а запис нагрудних відеокамер поліцейських фіксує перебіг подій та спілкування працівників поліції та ОСОБА_1 під час складання протоколу.

Відеокамерами не був зафіксований момент руху або зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що також похідно підтверджує надані ним пояснення про це у судовому засіданні.

Єдиним доказом даної обставини є рапорт інспектора ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Писарькова А.Ю. від 24.03.2023 року, який був членом екіпажу поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а отже у даному випадку представляє сторону обвинувачення, у зв`язку із чим суд його показання, з урахуванням відсутності їх об`єктивного підтвердження іншими доказами, не вважає достатнім та безсумнівним підтвердженням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Будь-які інші докази на підтвердження даної обставини, такі, як показання свідків, аудіо-та відеозаписи з інших засобів, ніж боді-камери поліцейських, письмові докази тощо в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КупАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, за вищевказаних обставин, були відсутні законні підстави, які надавали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283, 284, ч. 2 ст. 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя В.М. Бондаренко