ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/345/23Головуючий у 1-й інстанції Ломакін В.Є.
Провадження № 33/817/146/23 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 р. м. Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому стягнення у вигляді сплати штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

Як визнав суд, водій ОСОБА_1 29 грудня 2022 року о 02.50 год. в м. Тернопіль по просп. Злуки, 1, керував транспортним засобом марки «БМВ», Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 7510» ARMF 0310, повірка дійсна до 01.12.2023 та огляду в медичному закладі в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, водій ОСОБА_1 29 грудня 2022 року о 01.18 год. в м. Тернопіль по вул. Довженка, 3, керував транспортним засобом марки «БМВ», Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 7510» ARMF 0310, повірка дійсна до 01.12.2023 та огляду в медичному закладі в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 29.12.2022 року о 22.45 год. в м. Тернопіль, по просп. Злуки, 1, керуючи транспортним засобом марки «БМВ», Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги працівників поліції про зупинку, яка була надана ввімкненими спеціальними проблисковими маячками синього і червоно кольору та спеціальними звуковими пристроями - гучномовцем, однак був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив вимоги п.п 2.4 Правил дорожнього руху та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає апеляційному оскарженню у зв`язку з неповнотою, однобічністю проведеного судового розгляду, неналежним аргументуванням прийнятого рішення, яке ухвалене на припущеннях, без додержання принципів верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На переконання апелянта транспортний засіб під його керуванням був зупинений працівниками поліції безпідставно, оскільки причина зупинки не узгоджується з положеннями ст.35 закону України Про національну поліцію, якою визначено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Вказує на те, що оскільки ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими незаконно та без належних на те підстав, тому і протоколи про адміністративне правопорушення щодо нього є недопустимими доказами.

Вважає, що працівник поліції за відсутності ознак алкогольного сп`яніння, вирішив провести огляд на стан алкогольного сп`яніння у нього, при цьому будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, а ті які були названі поліцейським, базувались виключно на його суб`єктивних припущеннях.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що йому не видавалось направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що, на його думку, вказує на порушення працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Також, звертає увагу, що він не вчиняв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки, як тільки помітив вимоги працівників поліції про зупинку, шляхом увімкнення ними проблискових маячків синього та червоного кольору та почув спеціальний звуковий сигнал, одразу зупинився.

Вказує, що всупереч вимог чинного законодавства, протоколи щодо нього складені працівниками поліції за його відсутності та розглянуті судом без його участі, що саме по собі є безумовною підставою для скасування оскарженої постанови.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки копія повного тексту постанови йому відповідно до ст. 285 КУпАП не надсилалась.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник, які апеляційним судом повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися і не повідомили суд про причини неявки.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду скарги, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин, вважаю за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за апеляційної скаргою ОСОБА_1 без участі осіб, які беруть участь у провадженні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження апелянту необхідно поновити та відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною першою ст. 285 КУпАП передбачено, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів провадження, відомості про надсилання ОСОБА_1 копії постанови чи її отримання останнім відсутні. Про зміст оскаржуваної постанови, як зазначено в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 дізнався з Єдиного реєстру судових рішень 03 березня 2023 р.

Апеляційну скаргу подано 13 березня 2023 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-2 ч. 1, 130 ч. 1 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколів про адміністративне правопорушення, які були предметом розгляду суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 29 грудня 2022 року о 02.50 год. в м. Тернопіль по просп. Злуки, 1, керував транспортним засобом марки «БМВ», Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 7510» ARMF 0310, повірка дійсна до 01.12.2023 та огляду в медичному закладі в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, водій ОСОБА_1 29 грудня 2022 року о 01.18 год. в м. Тернопіль по вул. Довженка, 3, керував транспортним засобом марки «БМВ», Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 7510» ARMF 0310, повірка дійсна до 01.12.2023 та огляду в медичному закладі в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 29.12.2022 року о 22.45 год. в м. Тернопіль, по просп. Злуки, 1, керуючи транспортним засобом марки «БМВ», Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги працівників поліції про зупинку, яка була надана ввімкненими спеціальними проблисковими маячками синього і червоно кольору та спеціальними звуковими пристроями - гучномовцем, однак був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив вимоги п.п 2.4 Правил дорожнього руху та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Вказані протоколи відповідають вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складені уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у них обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Ці документи були предметом розгляду у суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Склад зазначених адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 , зафіксований трьома протоколами про адміністративне правопорушення, за якими сформовано адміністративні справи за наступними номерами: №607/345/23 (провадження 3/607/172/2023); №607/347/23 (провадження № 3/607/173/2023); №607/349/23 (провадження 3/607/174/2023).

Враховуючи те, що справи одночасно розглядаються одним і тим же органом та керуючись ст. 36 КУпАП суд визнав необхідним об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення №607/347/23 та №607/349/23 зі справою про адміністративне правопорушення №607/345/23 присвоївши єдиний номер №607/345/23.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудними камерами працівників патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було двічі зупинено транспортний засіб БМВ Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Довженка, 3 в Тернополі о 01.18 год. та по проспекту Злуки в м. Тернополі о 02.50 год. під час комендантської години, введеної у зв`язку з дією на території України воєнного стану.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №713262 від 29 грудня 2022 року, винесеної інспектором зводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільської області ДПП Позан П., 29 грудня 2022 року о 02 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки, 1 в м. Тернополі керував транспортним засобом не подав світловий покажчик повороту при перестроюванні зі смуги на смугу, а також при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. п. 2.1, 2.1 б, 9.2 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також в матеріалах справи міститься копія постанови УПП в Тернопільській області ДПП від 29.12.2022 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, стверджувати про незаконність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , як про це зазначає сторона захисту в апеляційній скарзі, апеляційний суд підстав не вбачає.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу, за обставин викладених в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 079858 від 29.12.2022, серії ААД № 079765 від 29.12.2022, поліцейськими повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовився і йому було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого останній також відмовився. При цьому, відеозаписом зафіксовано як водій повідомив працівника поліції, що вживав алкогольні напої.

Твердження апелянта про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 є непереконливі, оскільки останній сам повідомив працівників поліції, що вживав алкогольні напої. Крім того, працівник поліції повідомив водія про наявні у нього ознаки сп`яніння, які давали підстави вимагати проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до положень п.2.5 ПДР України та Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.

Що стосується доводів апеляційної скарги про не надання ОСОБА_2 письмового направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, на що вказує останній в апеляційній скарзі, то тз урахуванням того, що він відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі та відповідних клопотань щодо надання такого працівникам не заявляв, тому це не може свідчити про порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735, а також жодними чином не спростовує факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, і не може бути підставою для скасування судового рішення.

З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р №1452/735.

Також апеляційний суд погоджується з викладеним в постанові суду першої інстанції твердженням про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, оскільки воно відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд правильно поклав в основу оскаржуваної апелянтом постанови наявні в матеріалах справи докази, зокрема дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 079765 від 29.12.2022; відеоматеріали, які повністю узгоджуються із матеріалами справи, рапорт від 29.12.2022, та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 29.12.2022 о 03.35 год., направлення від 29.12.2022 року о 03.00 год. та о 01.35 год на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «ТОНЦЕНЗ» ТОР, згідно якого огляд водія ОСОБА_2 не проводився, постановою та протоколами про адміністративне правопорушення УПП в Тернопільській області ДПП, яким суд дав належну правову оцінку на підставі повного та всебічного з`ясування обставин і зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Так, із вказаних відеозаписів вбачається, що працівниками поліції здійснювалося переслідування транспортного засобу БМВ Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого не виконав неодноразову вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу поданих за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця.

Відповідно до пункту 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, що ОСОБА_2 не виконав, а тому доводи апеляційної скарги в частині не вчинення останнім вказаного адміністративного правопорушення є непереконливі.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 33 35 КУпАП, враховані вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більше серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити апелянту ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Ігор ВАВРІВ