Справа № 466/2166/23 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/684/23 Доповідач в 2-й інстанції: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 28 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 28.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривні.

На дану постанову суду ОСОБА_1 28.04.2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з причин того, що копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції не отримував, вважає, що суд першої інстанції безпідставно не відклав розгляд справи, оскільки здійснював догляд за бабусею, а тому вважає, що слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду Шевченківським районним судом м.Львова 28.03.2023 року о 09.45 год., про що свідчить судова повістка та клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, яке було надіслане 28.03.2023 року до суду першої інстанції по електронній пошті (а.с.15-16).

Отже, початок строку апеляційного оскарження слід рахувати з 29.03.2023 року, останній день якого припадає на робочий день 07.04.2023 року.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт вказує, що копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції не отримував, вважає, що суд першої інстанції безпідставно не відклав розгляд справи, оскільки він здійснював догляд за бабусею, водночас законодавець не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення з моменту отримання особою її копії. При цьому у клопотанні про поновлення строку апелянт не навів та не надав жодного доказу та підстави про те, що йому перешкодило в період строку апеляційного оскарження з 28.03.2023 року по 07.04.2023 року дізнатись про прийняте рішення та вчасно подати апеляційну скаргу.

Більше того, апеляційний суд зауважує, що здійснення догляду ОСОБА_1 за хворою бабусею об`єктивно не зв`язувало апелянта в його можливості доступними засобами зв`язку дізнатися про результати розгляду справи (можливе перенесення розгляду), зокрема через електронну пошту, оскільки як вбачається з матеріалів справи останній клопотання про відкладення розгляду справи суду направляв саме 28.03.2023 року через електронну пошту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що ОСОБА_1 без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження.

Таким чином, враховуючи вищезазначене необхідно відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 28 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 28 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.