Справа № 366/818/23
Провадження № 3/366/601/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (смт. Іванків), про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

22.03.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали зазначеної справи про адміністративне правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 473298 від 19.03.2023 року, по суті правопорушення зазначено наступне:

19.03.2023 року о 01 год. 38 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме працівників поліції та працівників ЕМД, повідомивши про нанесення йому тілесних ушкоджень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

У судове засідання, яке призначене для розгляду справи на 12.04.2023 року, ОСОБА_1 за викликом суду не з`явився. Про дату, час і місце цих судових засідань повідомлявся вчасно та належним чином, причин своєї неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Таку поведінку суддя розцінює як обраний спосіб ухилення від адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто, в повній мірі реалізувати свої права передбаченої ст.286 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням зазначеного, суддя приходить до висновку про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь

Відповідальність за ст. 183 КУпАП настає у разі вчинення завідомо неправдивого виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Суддею встановлено, що 19.03.2023 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Запрудка по вул. Короленка, 51, здійснив виклик поліції та бригади екстреної швидкої допомоги, де операторам лінії «102» та «103» повідомив про те, що йому спричинили тілесні ушкодження.

По приїзду за викликом, поліцейськими та бригадою ЕМД встановлено, що відомості, які ОСОБА_1 повідомив на лінію «102» та «103» не знайшли свого підтвердження.

З огляду на досліджені матеріали справи, суддя також не вбачає підтвердження відомостей, які повідомив ОСОБА_1 на гарячу лінію поліції, а тому, у цьому випадку виклик поліції був завідомо неправдивий.

Крім цього, ОСОБА_1 направлено поліцейськими до КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, де встановлено стан алкогольного сп`яніння 0,8 проміле.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення з наявними в ній доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми в своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а саме завідомо неправдивий виклик поліції.

Його вина у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 473298 від 19.03.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 19.03.2023 року;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 19.03.2023 року № 183.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , суддя визнає вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у віці від 16 до 18 років, а саме, коли йому було повних 16 років.

Згідно ч. 1 ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП за ч. 2 ст. 13 КУпАП, не відноситься до переліку тих, за які неповнолітні несуть відповідальність на загальних підставах, а тому до ОСОБА_1 слід застосувати один із заходів впливу з числа тих, що визначені у ст. 24-1 КУпАП, та який за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, а також буде необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Суддя враховує особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з викликом поліції ба швидкої медичної допомоги, цей виклик був завідомо неправдивий. Суддя враховує умови воєнного стану, велику завантаженість працівників поліції та швидкої медичної допомоги викликами інших громадян, які дійсно потребують їх допомоги, а також те, що здійснюючи завідомо неправдивий виклик, поліцейські та швидка медична допомога витрачають ресурси, кошти на які виділяє держава з бюджету України.

Крім цього, суддя враховує відсутність у ОСОБА_1 обставин, які пом`якшують відповідальність та наявність обставини, яка його обтяжує.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 13 та 24-1 КУпАП, суддя приходить до висновку, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати захід впливу у виді передачі його під нагляд батькам, оскільки на переконання судді саме такий захід впливу буде достатнім та необхідним для виховання ОСОБА_1 , він також буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, а також буде необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Суддею встановлено, що матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно їй і потрібно передати ОСОБА_1 під нагляд.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення не підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, оскільки судом застосовано до порушника захід впливу, а не адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 13, 24-1, 33, 34, 35, 183, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та в силу ст.ст. 13, 24-1 КУпАП, застосувати до нього захід впливу у виді передачі під нагляд батькам, а саме передати ОСОБА_1 під нагляд матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя Н.П. Слободян