ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/282/23 Справа № 712/8420/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Кончина О.І. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 496,20 грн.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 10.10.2022р. о 01-25 год. в м. Черкаси по вул. Дахнівська, 23, керував автомобілем Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» АКТМ-0439, тест № 160, результат 2.00% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 на неоднаразові виклики не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом повідомлення в протоклі, про що свідчить підпис ОСОБА_1 та шляхом направлення смс-повідомлення, про що свідчить довідка з відміткою «доставлено».

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 496,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Поновити строк для оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року.

2. Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати,

3. Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є необгрунтованою, такою, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки вона була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права України, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справ, в основу звинувачення судом взято складений з численними порушеннями вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, внаслідок чого суд дійшов хибного висновку про доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Вказує, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, мав бути складений поліцейським в двох екземплярах, один з яких мав бути вручений йому, однак такій документ при ньому не складався, та йому не вручався. Жодних підписів в такому документі він не ставив. З результатами його огляду, що отримані поліцейським на місці зупинки він не погодився, про що неодноразово повідомляв працівника поліції.

Судом першої інстанції достовірно встановлена відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до найближчого медичного закладу, та відповідно відсутність його відмови від проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.іст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Про існування оскаржуваного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року він дізнався усно від працівників поліції 08 березня 2023 року, а відомості про конкретну дату постановлення рішення та суд якій його виніс йому стало відомо 23 березня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про існування рішення від 11.11.2022 року, йому стало відомо лише 08.03.2023 року, а тому суд апеляційної інстанції вважає поважною причиною пропущений строк.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 , 10.10.2022р. о 01-25 год. в м. Черкаси по вул. Дахнівська, 23, керував автомобілем Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» АКТМ-0439, тест № 160, результат 2.00% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне порушення серії ААБ № 048888 від 24.02.2023 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 10.10.2022р. о 01-25 год. в м. Черкаси по вул. Дахнівська, 23, керував автомобілем Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» АКТМ-0439, тест № 160, результат 2.00% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- даними роздруківки приладу «Драгер», від 10.10.2022 року, де зазначено, що гр. ОСОБА_1 пройшов освідування на місці зупинки та результат показав 2,00% проміле.(а.с.2-3);

- даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.10.2022 року, складеному на гр. ОСОБА_1 , де зазначено, що останній мав запах алкоголю з порожнини рота, нестійку ходу та нечітку вимову, почервоніння обличчя та результат освідування на місці зупинки показав 2,00% проміле.(а.с.4);

- даними рапорту старшого інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Черкаській області ст.. лейтенанта поліції Я. Коренесюка від 10.10.2022 року. де зазначено, що під час здійснення патрулювання м. Черкаси, по вул. Дахнівська, 23 було зупинено автомобіль Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , за порушення комендантської години. В ході спілкування з водієм в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, зміна шкірного забарвлення обличчя, нестійка хода. Водію було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився та результат показав 2,00% проміле. На водія було складено адміністративні матеріали за ч. 1 с. 130 КУпАП.(а.с.5);

- даними відеодиску, якими підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 10.10.2022 року о 01 год. 25 хв., підтверджено факт його зупинки працівниками поліції та висловлену водієм ОСОБА_1 згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та результат в 2,00% проміле.(а.с.8).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта, про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи вина ОСОБА_1 повністю доведена доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 048888 від 10.10.2022 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, даними роздруківки приладу «Драгер», від 10.10.2022 року, даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.10.2022 року, складеному на гр. ОСОБА_1 , даними рапорту старшого інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Черкаській області ст.. лейтенанта поліції Я. Коренесюка від 10.10.2022 року, даними відеодиску, якими підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 10.10.2022 року о 01 год. 25 хв., підтверджено факт його зупинки працівниками поліції та висловлену водієм ОСОБА_1 згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та результат в 2,00% проміле.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з відеоматеріалів вбачається, що 10.10.2022 року, ОСОБА_1 керував автомобілем Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , в період комендантської години. Вищевказаний автомобіль зупинили працівники поліції та під час спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова та порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на що останній погодився та результат показав 2,00 % проміле.

Доводи апелянта про його неналежне повідомлення про розгляд справи відносно нього, є необґрунтованим.

Так, суд апеляційної інстанції вважає, що з урахуванням воєнного стану, ОСОБА_1 належно повідомлений, про що свідчить звіт про доставку смсповідомлення від 26.10.2022 року, тобто за 17 днів до судового засідання, тому у даному випадку повідомлення ОСОБА_1 засобами смс-повідомлення є належним та достатнім незалежно від заяви особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" №3236/03 від 03.04.2008 року), тому згідно з ст. 268 ч.2 КУпАП, суд вірно вважав за необхідне розглянути справу у його відсутність та що його права на захист не було порушено, оскільки ОСОБА_1 таким правом не скористався. З матеріалах справи відсутні будь які заяви та клопотання щодо розгляду адміністративних матеріалів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та диск із відеозаписом, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами п.2.9 а ПДР України - водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 непогодисвя з результатами огляду на місці, а працівники поліції після цього не запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, що є порушенням порядку перевірки особи на стан сп`яніння, є необґрунтованим.

Так, з відеозапису вбачається, щопісля проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», водій не висловлював незгоди з результатам. В адміністративному протоколі містяться власноручні записи ОСОБА_1 , а саме його прізвище та ініціали, підпис, а також «нечитабельне» слово.

Доводи апелянта про те, що в порушення законодавства огляд проводився за відсутності свідків, є необґрунтованим.

Так, згідно ст. 266 КУпАП огляд водія в присутності свідків проводиться в разі неможливості застосувати технічні засоби, при цьому, при проведенні огляду ОСОБА_1 працівниками поліції застосовувались технічні засоби.

Доводи апелянта про те, що суд при розгляді справи перебрав на себе функції сторони обвинувачення, так як сторона обвинувачення не приймала участі в розгляді справи стосовно ОСОБА_1 , є необґрунтованим, так як чинним законодавством України не передбачено участь сторони обвинувачення при розгляді справ в порядку КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції виніс обґрунтовану постанову та прийняв правильне рішення, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин матеріалами справи підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права тупання транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок