ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1076/23 Справа № 204/1855/23 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого Багдасарової В. М.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 21 січня 2023 року, о 15.50 год., у м. Дніпрі, на перехресті вул. В. Антоновича та вул. С. Бандери водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху на ввімкнений зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та не надав дорогу транспортному засобу Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального закону та неправильно застосував матеріальний закон, не дав належної оцінки доказам та не правильно встановив обставини справи. Так поза увагою суду залишились показання потерпілого ОСОБА_2 , який в першому судовому засіданні фактично визнав свою вину та пояснив, що бачив на перехресті автомобіль Skoda, намагався гальмувати, змінив траєкторії руху та скоїв зіткнення. Такі ж пояснення він надавав під час оформлення матеріалів на місці ДТП. Вважає, що суд безпідставно відмовив у виклику та допиті як свідків інспекторів поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначає, що висновок експерта ОСОБА_5 є неповним, оскільки у нього не було певних вихідних даних, зокрема щодо часу руху автомобіля Шкода та швидкості руху автомобіля Volkswagen, а також експерт не досліджував на відповідність ПДР дій водія ОСОБА_2 . На його думку, дане ДТП є результатом порушення вимог ПДР водієм ОСОБА_2 , а він є потерпілим.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити.

В судовому засідання потерпілий та його представник заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і спростовуються матеріалами справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, працівником поліції в провину ОСОБА_1 ставиться порушення, зокрема п. 10.1 ПДР України, у якому зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Перевіривши матеріалами справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду про наявність в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому в протоколі про адміністративне правопорушення вимог п. 10.1 ПДР України та про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на належно досліджених доказах, наявних у матеріалах справи, зокрема відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 343318 від 21 січня 2023 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21 січня 2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.01.2023 року; долученими до матеріалів справи фотознімками та висновку експертизи.

Вищевикладені докази отримали належну правову оцінку з викладенням відповідного мотивування в оскарженій постанові, які суд апеляційної інстанції вважає законними та обґрунтованими.

Так, відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 16.5 ПДР України, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

За клопотанням ОСОБА_1 , постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2023 року у справі було призначено судову авто-технічну експертиз.

Згідно з висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/104-23/11270-ІТ від 10 квітня 2023 року слідує, що згідно з поясненями ОСОБА_1 відповісти на поставлені питання на даному етапі дослідження не надається можливим з причин вказаних в дослідницькій частині висновку експерта.

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 :

- водій автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 16.5 та 10.1 Правил дорожнього руху України;

- водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 16.8 та 12.3 Правил дорожнього руху;

- технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п.п. 16.5 та 10.1 Правил дорожнього руху і для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати;

- дії водія автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_1 , при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п.п. 16.5 та 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП;

- в діях водія ОСОБА_2 , при заданому механізмові пригоди, не вбачається невідповідностей вимогам п. 16.8 ПДР. Відповісти на питання про те чи відповідали дії водія транспортного засобу Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_2 , технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху на даному етапові дослідження не надається можливим з причин вказаних в дослідницькій частині висновку експерта;

- дії водія автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_1 , при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п.п. 16.5 та 10.1 Правил дорожнього руху України;

- дії водія автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_1 , при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п.п. 16.5 та 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 січня 2023 року, о 15 год. 50 хв. на перехресті вул. В. Антоновича та вул. С. Бандери в м. Дніпро;

- дії водія автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_1 , при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п.п. 16.5 та 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 21 січня 2023 року, о 15 год. 50 хв. на перехресті вул. В. Антоновича та вул. С. Бандери в м. Дніпро.

Таким чином, винуватість водія ОСОБА_6 підтверджується, зокрема вищевикладеним висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/104-23/11270-ІТ від 10 квітня 2023 року.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , що вказаний висновок є неповним, оскільки експертне дослідження проводилось за його клопотанням в якому він навів вихідні дані, які вважав за необхідне і виклав свій варіант механізму ДТП.

Крім того, суд апеляційної інстанції зважає на непослідовність пояснень ОСОБА_6 , оскільки спочатку він в письмових поясненнях вказував, що перед виїздом на перехрестя перебував у стані руху (а.с. 3), а потім стверджував, що він зупинився на перехресті на заборонений "червоний" сигнал світлофора.

З пояснень ОСОБА_1 від 21.03.2023 року наданих ним безпосередньо після події ДТП, та його письмових пояснень у клопотанні від 20.02.2023 року (а.с. 9) слідує, що розпочавши рух для перетину перехрестя він спочатку подивився на ліво та переконався, що зліва немає перешкод та продовжив рух, а потім подивився направо, і в цей момент сталося зіткнення. Тобто, не переконавшись в тому, що з правої сторони від нього не має перешкод для руху, він продовжив перетинати перехрестя і тільки після того як він вчинив дії щоб переконатися в безпечності руху з права від нього, він побачив автомобіль Volkswagen Jetta, однак можливості уникнути ДТП вже не було.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що розпочинати рух ОСОБА_1 повинен був після того, як мав переконатися в безпечності руху з обох боків і тільки після цього перетинати перехрестя. У такому випадку дії ОСОБА_1 відповідали би вимогам п. 10.1 ПДР України.

Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з посиланням на характер пошкоджень автомобілів, оскільки характер пошкоджень підтверджують встановлений судом першої інстанції механізм ДТП та направленість їх руху, місця пошкоджень автомобілів та схема місця ДТП також свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення п. 10.1 та 16.5 ПДР України, оскільки передньою частиною автомобіля Skoda Fabia, під керуванням ОСОБА_1 було здійснено зіткнення з лівою боковою частиною автомобіля Volkswagen Jetta, під керуванням ОСОБА_2 .

Враховуючи, що автомобіль Volkswagen Jetta перебував у стані руху зправа на ліво по ходу руху автомобіля Skoda Fabia, то акцент удару прийшовся на праву передню сторону автомобіля Skoda Fabia зі зміщенням в ліву сторону.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та невідповідність його дій вимогам Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, а саме: дії ОСОБА_1 дійсно не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про наявність в діях іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції наголошує, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються судом виключно стосовно особи та в межах протоколу щодо якої його складено, тому суд процесуально позбавлений можливості вирішувати питання винуватості або невинуватості іншого учасника ДТП.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 283 КУпАП є законною, обґрунтованою і достатньо вмотивованою.

Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та винесення нової постанови апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун