Справа № 583/1844/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановила:

ОСОБА_1 21.04.2023 об 11.10 год. з торгівельного залу магазину ТОВ «АТБ маркет» по вул. Армійська, 1 в м. Охтирка Сумської області, вчинив дрібну крадіжку четвертини курячої копченої, вагою 0,514 г, на загальну суму 96,00 грн. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується її особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Слід зауважити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою, в даному випадку справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення до таких не відноситься, тому вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , при цьому права останнього не порушуються, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку про їх відповідність практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розцінюється як спосіб уникнути відповідальності.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 768391 від 21.04.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких 21.04.2023 об 11.00 год. він прийшов до магазину ТОВ «АТБ маркет», що знаходиться по вул. Армійська, 1, в м. Охтирка Сумської області, для того щоб придбати продукти харчування. Перебуваючи в магазині, ОСОБА_1 вчинив крадіжку четвертини курки копченої вагою 0,514 г, на загальну суму 96 грн., яку він видав працівникам магазину та попрохав у них вибачення; довідкою вартості від 21.04.2023, відповідно до якої в магазину Продукти-515, станом на 21.04.2023 вартість четвертини «Своя лінія» куряча к/в вак/упак становила 96,00 грн.

Суд вважає зазначені вище докази належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначені вище докази суд вважає переконливими, оскільки вони узгоджуються між собою та одержані законним шляхом.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вивчивши матеріали справи, вважаю, що правопорушення мало місце, вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу наділений дискрецією, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Беручи до уваги обставини даної конкретної справи, враховуючи наведені вище положення чинного законодавства суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення та обмежитися усним зауваженням, оскільки діяння, вчинене останнім, хоча і містить усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП, але спричинило тяжких наслідків та завдало істотної шкоди суспільним інтересам, тобто не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для даного виду правопорушення.

Керуючись ст. 22, 51, 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення - обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко