ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7175/23

Номер провадження 3/495/2599/2023

02 серпня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Cуддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярcький О.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Південного регіонального управління НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, працює директором у Благодійному фонді «Фонд оборони України», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч.1. ст. 204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 272992 від 01.07.2023, вбачається, що 01.06.2023 р. о 22 год. 30 хв. на в`їзд в Україну прибув громадянин України ОСОБА_2 , який під час перетинання прикордонного контролю здійснив спробу незаконного перетину державного кордону без в`їзних документів, а саме: подав на паспортний контроль паспорт гр. США для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Своїми діями даний громадянин порушив вимоги ст. 13 Закону України «Про прикордонний контроль», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1. ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лещенко Н.П. в судове засідання подала заяву про розгляд без участі сторони та подала до суду клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує клопотання тим, що диспозицією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади

Згідно вимог ст. 12 Закону України "Про державний кордон України", пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами ДСПУ за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Як вбачається із матеріалів даної справи, гр. ОСОБА_1 є громадянином України, а також громадянином США. Чинним в Україні законодавством відповідальності за множинне громадянство не передбачено.

Згідно вимог ч. 3 ст. 6 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 року (зі змінами), пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Цим же законом (п. п. 12, 14 ч. 1 ст. 1) передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі.

ОСОБА_1 має подвійне громадянство України та США. За вказівками міграційних органів США він має перетинати кордони інших країн за паспортом громадянина США, що б мати можливість контролю за переміщенням по світу громадян США.

Як вбачається з Протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 при перетині кордону на в`їзд в Україну пред`явив дійсний паспорт громадянина США серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 02.12.1984, який йому належить, містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави та визнаний Україною.

При цьому, посадовими особами, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що паспорт громадянина США для виїзду за кордон, є підробленим або ж містить недостовірні відомості.

А отже, дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст. 12 Закону України "Про державний кордон України", ст. 6 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 року (зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції "Про громадянство", ратифікованої Україною.

Положення п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство" стосовно того, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України, не призводить автоматично до недійсності документів щодо громадянства, виданих іншою державою у встановленому порядку.

Відповідальності за наявність у особи паспортів громадянина декількох держав законодавством України не встановлено.

За таких обставин та з урахуванням того, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на захист, а також того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1. ст. 204-1 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1. ст. 204-1 КУпАП за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення адвоката, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" (Заява N 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчинення адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних норм які ніби-то порушила особа, обґрунтування та суть правопорушення, а тому відсутня взагалі правова підстава для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено ніби-то день вчинення правопорушення 01.06.2023, тоді як дата складання самого протоколу зазначена 01.07.2023 р.

Доказів того, що гр. ОСОБА_1 в`їжджаючи до України та надаючи на паспортний контроль дійсний паспорт громадянина США, діяв з прямим умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, матеріали справи не містять та належних доказів стороною обвинувачення не надано. Крім цього, ОСОБА_1 посадовими особами все таки було допущено на територію України та надано право на в`їзд, що також свідчить про безпідставність складення Протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, у нього не було підробленого документа чи документа з недостовірними відомостями про особу, він не перетинав державний кордон без дозволу відповідних органів влади.

Отже, приймаючи наведені обставини, беручи до уваги, що матеріали справи не містять доказів того, що саме у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1КУпАП, так як не встановлено дій передбачених об`єктивною стороною даного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст.62 Конституції України, ст.7, п.1 ст.247, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 204-1КУпАП, ст.ст. 247 п.1, 251, 256, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1КУпАП, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : О.О.Боярський