Дата документу Справа № 334/223/23
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/340/23Головуючий у 1-й інстанції Ісаков Д.О.
Єдиний унікальний №334/223/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

20 березня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши клопотання захисника Тимошенка Андрія Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

10.03.2023 року на вказану постанову суду захисник Тимошенко А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні присутній не був, останній не обізнаний щодо процедури, часу та місця розгляду справи, вважав, що тимчасове обмеження у спілкуванні вже є адміністративним стягненням за вчинені дії.

Лише 08.03.2023 року між ОСОБА_1 та захисником Тимошенком А.В. було укладено договір про надання правової допомоги. Після чого 09.03.2023 року захисник ознайомився з матеріалами справи та подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду.

Перевіривши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення захиснику строку на апеляційне оскарження з огляду на таке.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня прийняття постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу випадках.

Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів провадження вбачається, що договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Тимошенком А.В. укладено лише 08.03.2023 року, тобто після винесення оскаржуваної постанови. Таким чином, захисник Тимошенко А.В. на день ухвалення рішення не був учасником даного провадження.

Разом з тим, захисником подано апеляційну скаргу від свого імені. Ним ставиться питання про поновлення саме йому строку на подачу його ж апеляційної скарги. ОСОБА_1 з апеляційною скаргою не звертався, відтак і клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином, фактично причиною пропуску захисником строку на апеляційне оскарження є те, що ним укладено договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 поза строками на апеляційне оскарження судового рішення.

Між тим, такі причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисником, який не був учасником провадження на день постановлення оскаржуваного рішення, не можуть бути визнано поважними.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Відмовити захиснику Тимошенку Андрію Володимировичу в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу повернути захиснику Тимошенку А.В.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар