печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Бортницька В.В. з участю захисника Панасюк Ю.О. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-3 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будучи директором ТОВ "Сателлит", перебуваючи за адресою:

АДРЕСА_1 , вчинив правопорушення, яке полягало у ненаданні документів, інформації згідно запитів №17, №18, №19, №20 від 14.10.2022 під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки, що відображено в акті перевірки від 02.11.2022 за № 1108/31-00-04-01-03/13501985.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 163-3 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Панасюк Ю.О., в судовому засіданні надала пояснення та просила закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд вивчивши матеріали справи та долучені до неї документи прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до положень Розділу II Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.06.2016 за N 566, у протоколі під час його складання обов`язково зазначається ст. КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також місце проживання. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до протоколу окремо, про що у протоколі робиться запис. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Про ознайомлення із протоколом особа, щодо якої він складений, ставить у протоколі свій підпис. У разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом посадової особи органу доходів і зборів. Протокол складається у двох примірниках, що підписується посадовою особою, яка склала протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є.

До протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Якщо розгляд справ про адміністративне правопорушення віднесено до відання інших органів, належно оформлений Протокол надсилається органу, уповноваженому розглядати адміністративну справу, протягом трьох днів з дня його реєстрації. До Протоколу додаються інші матеріали справи, які є в наявності в органах доходів і зборів та які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення N 92/04-01-03 від 18.10.2022, складеного відносно ОСОБА_1 , останній працюючи директором ТОВ "Сателлит" вчинив адміністративне правопорушення що полягало у ненадання документів та інформації визначених у запитах №17, №18, №19, №20 від 14.10.2022 в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки декларації з ПДВ за лютий 2022 року (вх. від 19.07.2022 року №).

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, як документа, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів.

Зокрема, у протоколі зазначаються: дата, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Враховуючи зазначене та проаналізувавши складений, відносно генерального директора ТОВ «САТЕЛЛИТ» протокол N 92/04-01-03 від 18.10.2022 про адміністративне правопорушення суд приходить до висновку, що він не відповідає даним вимогам закону, оскільки в ньому не відображено суть адміністративного правопорушення, так як фактично не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч.1 ст. 163? КУпАП, оскільки її складові не розкриті.

Диспозицією ч. 1ст 163? КУпАП передбачена відповідальність за невиконання керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій, включаючи установи Національного банку України, комерційні банки та інші фінансово-кредитні установи, законних вимог посадових осіб податкових органів, перелічених у підпунктах 20.1.3, 20.1.24, 20.1.30, 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

У протоколі N 92/04-01-03 від 18.10.2022 посадовою особою контролюючого органу не вказано у чому саме полягає не виконання законних вимог посадових осіб податкового органу особисто директором Товариства, не вказано які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч.1 ст. 163? КУпАП призвели до ненадання первинних документів, а зазначено лише наслідки, вчинених дій, у протоколі не зазначено, яка форма вини генерального директора Товариства щодо таких дій.

Також, з протоколу N 92/04-01-03 від 18.10.2022 вбачається, що у ньому не встановлено та не зазначено посадові обов`язки директора ТОВ «САТЕЛЛИТ» ОСОБА_1 , невиконання яких тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 163 -3 КУпАП.

Суттєвим недоліком змісту протоколу N 92/04-01-03 від 18.10.2022 є не зазначення у ньому які норми Податкового кодексу України (далі - ПК України) порушено саме генеральним директором Товариства, чим порушено вимоги до складання змісту протоколу передбачені ст. 256 КУпАП.

Суть порушення передбачене ст 163-3 КУпАП полягає в тому, що керівником або іншою посадовою особою підприємства були порушені законні вимоги податкової служби.

В тексті складеного адміністративного протоколу N 92/04-01-03 від 18.10.2022 повинен бути обов`язково зазначений пункт (підпункт) ПКУ, що містить конкретні вимоги, які не були виконані.

Зокрема, у постанові Київський апеляційний суд від 07.04.23 у справі №757/7748/22-п у схожих правовідносинах вказав, що «….за відсутності у протоколі відомостей щодо конкретних дій чи бездіяльності ОСОБА_1 у відповідності їх з діяннями, які викладені у диспозиції ч.1ст.163-1 КУпАП, з огляду на долучений до протоколу акт перевірки як доказ, неможливо встановити фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення та наявність у діях останньої його складу, а саме об`єктивної сторони інкримінованого їй правопорушень».

Отже, не посилання посадових осіб контролюючого органу у протоколі №92 на відповідні норми ПК України не описують конкретного складу правопорушення та його суті. Викладення протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-3 КУпАП.

Також, у протоколі N 92/04-01-03 від 18.10.2022 відсутні заповнені дані щодо, дати народження, заробітку, сімейного стану, та факту перебування на утриманні генерального директора Товариства осіб чим порушено вимоги КУпАП щодо заповнення самої форми протоколу.

Також, директор ТОВ «Сателлит» ОСОБА_1 надав до суду копії всіх первинних документів, які були надані відповідачу під час перевірки (в оригіналах або копіях) та які підтверджують реальність здійснення всіх господарських операцій позивача, по яким ним заявлено суми від`ємного значення з податку на додану вартість та бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки відповідач неодноразово звертався до позивача із запитами щодо надання пояснень та документів.

Матеріалами справи підтверджується, що на вказані запити директором ТОВ «Сателлит» ОСОБА_1 було надано відповіді, в яких він посилався на обставини втрати та неможливості вивезення первинних документів та подання в порядку п.п.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України повідомлення до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про такі факти, а також - юридичні наслідки подання таких повідомлень, встановлені вказаною правовою нормою, зокрема - правомірність підтвердження показників податкової звітності належним чином засвідченими копіями таких документів та обов`язку контролюючого органу врахувати такі копії.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України (надалі по тексту ПК України).

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 1 статті 163-3 КУпАП України передбачена відповідальність за не виконання законних вимог посадових осіб податкових органів - невиконання керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій, включаючи установи Національного банку України, комерційні банки та інші фінансово-кредитні установи, законних вимог посадових осіб податкових органів, перелічених у підпунктах 20.1.3, 20.1.24, 20.1.30, 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, всупереч вказаним вимогам Закону, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому конкретно полягають порушення, які йому інкримінуються.

Крім того, а ні з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а ні з наявних матеріалів справи не убачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж саме дії / бездіяльність вчинені ним, у чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1ст 163-3 КУпАП.

Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить викладення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1ст 163-3 КУпАП із викладом фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення, його винуватість у вчиненні інкримінованого останнього правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що дані про подію є істотними складовими формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частинами складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі складу адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів та дозволяє суду належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, у рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що "обвинувачення" для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру".

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення містить лише посилання на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 02.11.2022 за N 1108/31-00-04-01-03/13501985.

Будь-які інші докази, окрім акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, до справи не додані.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08.09.2020 у справі N П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів, і, самі по собі, не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Крім того, відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З долучених письмових заперечень з додатками вбачається, що ТОВ "Сателлит" звернулось до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків із позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС від 24.11.2022 № 3, № 3, № .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 у справі №320/5865/23 відкрито провадження за позовною заявою ТОВ «Сателлит».

Враховуючи, що процедура оскарження податкових повідомлень-рішень Центрального міжрегіонального управління ДПС від 24.11.2022 № 3, № 3,

№ триває та в розумінні положень ст. 56 ПК України, податкові повідомлення-рішення є неузгодженими, тому такий документ також не може вважатися доказом вини ОСОБА_1 у порушенні ч. 1 ст. 163? КУпАП.

Відповідно до п.п. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень ст. 44 ПКУ застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, які передбачені Законом України № 2173-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану».

Внесеними змінами встановлено, що підставами неможливості пред`явлення первинних документів є їх втрата (знищення чи зіпсуття) або знаходження на територіях, на яких ведуться/велися бойові дії, та на тимчасово окупованих територіях, у разі, якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків подає до податкового органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, де зазначається: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів; податкові (звітні) періоди; загальний перелік первинних документів, в якому за можливості вказуються їх реквізити.

ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків двічі відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «САТЕЛЛИТ» у застосуванні спеціальних правил, визначених ПК України, що відобразилося у винесенні рішення № 3/31-00-07-01-01-30 від 31.08.2022 року та рішення № 7/31-00-07-01-01-30 від 14.10.2022 року.

І так, з долучених письмових пояснень вбачається, що ТОВ «Сателлит» подано позов до Київського окружного адміністративного суду, який рішенням від 16.05.2023 у справі №320/4257/23 задоволено та скасовано рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №3/31-00-07-01-01-30 від 31.08.2022 «Про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів та втрату первинних документів» та рішення №7/31-00-07-01-01-30 від 14.10.2022 «Про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів та втрату первинних документів».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 у справі №320/4257/23 встановлено, що втрата та неможливість вивезення первинних документів ТОВ «Сателлит» внаслідок військової агресії російської федерації є офіційно встановлений факт, який є підставою неможливості пред`явлення первинних документів контролюючому органу під час перевірки.

Зі змісту рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 у справі №320/4257/23 вбачається, що втрата та неможливість вивезення первинних документів ТОВ «Сателлит» внаслідок військової агресії російської федерації є офіційно встановлений факт, який є підставою неможливості пред`явлення первинних документів контролюючому органу під час перевірки та дані та показники податкової звітності ТОВ «Сателлит» за період до березня 2023 року не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності оригіналів первинних документів, отже контролюючий орган під час перевірки мав/має враховувати будь-які інші докази, надані ТОВ «Сателлит», в тому числі - копії, електронні копії, дублікати документів тощо.

Отже, з урахуванням рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 у справі №320/4257/23, Печерським районним судом міста Києва встановлено, що директором ТОВ «Сателлит» ОСОБА_1 не порушено ч. 1ст 163-3 КУпАП, адже затребувані документи на запити контролюючого органу у Товариства були відсутні з підстав встановлених пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Вказана обставина свідчить про те, що встановлено відсутність у даній справі будь-яких порушень ОСОБА_1 норм податкового законодавства.

Аналізуючи докази у справі з точки зору допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст 163-3 КУпАП.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в її діях складу вини, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст 163-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись, ч. 1 ст. 163-3, ст. 283-287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-3 КУпАП ОСОБА_1 , - закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя В.В. Бортницька