ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/460/23 Справа № 695/1655/23 Категорія: ч.1 ст. 173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Бойко Н. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою правопорушниці ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2023 року, якою, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, працюючої офісним службовцем КЗ «Золотоніська санаторна школа ЧОР», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до даної постанови суду першої інстанції, гр. ОСОБА_1 21 квітня 2023 року перебувала в АДРЕСА_2 , та вчинила домашнє насильство відносно гр. ОСОБА_2 , 1937 р.н., яке виражалося в ображанні словами, чим вчинила психологічне насильство. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у скоєному не визнала, заперечила обставини викладені в протоколі, пояснила, що тимчасово проживає разом із своєю бабусею та двома своїми дітьми за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим, що вона розлучилася з чоловіком та не має місця мешкання, вона неодноразово просила свою бабу зареєструвати на неї квартиру, але бабуся не погоджувалась на це. Вона не вважає домашнім насильством вимоги зареєструвати на неї квартиру, оскільки вважає себе спадкоємицею бабусиного майна, оскільки у решти родичів є житло, а в неї його немає.

У судове засідання суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася, про місце, дату та час була повідомлена судовою повісткою, але до суду не з`явилася, оскільки згідно листа КП «Золотоніська багатопрофільна лікарня Золотоніської міської ради» № 873 від 05.06.2023 вона перебуває на стаціонарному лікуванні у травматологінчому відділенні з 25.05.2023 і по даний час, орієнтовний термін лікування 3-4 місяці.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона мешкає в АДРЕСА_3 та є сусідкою ОСОБА_2 . Приблизно з лютого 2023 року в квартирі її сусідки ОСОБА_2 стала мешкати разом з нею її онука ОСОБА_4 з дітьми. Приблизно з цього часу ОСОБА_2 постійно плакала та скаржилась їй, що з онукою неможливо мешкати в одній квартирі, вона вимагає переписати на неї квартиру, а вона цього робити не хоче, оскільки боїться, що її виженуть з квартири. ОСОБА_2 казала їй, що у неї з онукою виникають сварки, ОСОБА_5 погрожувала її отруїти та налаштовує дітей проти неї. Особисто вона чула сварки ОСОБА_1 з ОСОБА_2 . У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_7 , і вже три місяці там відбуваються сварки. ОСОБА_2 постійно плакала та скаржилась їй на онуку, говорила, що боїться її.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона мешкає у м. Хмельницький, її мати ОСОБА_2 мешкає у АДРЕСА_2 . Приблизно з лютого 2023 року з її матір"ю тимчасово стала мешкати її племінниця ОСОБА_1 з двома своїми дітьми, у зв`язку з тим, що вона розлучилася з чоловіком та не має місця мешкання. Приблизно з цього часу її мати ОСОБА_2 по телефону стала скаржитись їй, що ОСОБА_1 влаштовує сварки, вимагає переписати на неї квартиру. Мати говорила їй, що постійно сидить в своїй кімнаті, щоб не бачитись з ОСОБА_1 та не сваритись. Вона декілька разів дзвонила своїй племінниці по телефону та вимагала, щоб вона залишила у спокої бабусю. Але, коли 21 квітня 2023 року її мати поскаржилась на чергову сварку з ОСОБА_1 , вона звернулася до поліції по факту вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно її матері ОСОБА_2 .

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_7 та матір`ю ОСОБА_4 . Зі своєю дочкою вона не спілкується, а її мати постійно скаржиться на онуку.

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2023 року, ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням правопорушниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить :

1. Оскаржувану постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в 14.07.2023 року - скасувати через істотне порушення процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справі неповноту судового розгляду.

2. Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у її діях складу правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Вважає, що дана постанова підлягає до скасування, оскільки є необгрунтованою, прийнята із грубим порушенням норм процесуального права, не відповідає законодавству України.

Суд, при винесенні постанови не взяв до уваги строки складання протоколу. Навіть в мотивувальній частині оскаржуваної постанови ніяким чином не зазначено та не проаналізовано і не досліджено правильність складання протоколу.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення був складений за місцем роботи ОСОБА_1 , а саме: Комунальний заклад «Золотоніська санаторна школа Черкаської обласної ради»), тоді коли заява відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення була складена за іншою адресою, за місцем проживання.

Тобто факт виявлення ОСОБА_1 , як особи правопорушника, був зафіксований 21.04.2023, а протокол про адміністративне правопорушення складений 24.04.2023.

Під час складання протоколу працівник Золотоніського ВП не роз`яснив їй її права та обов`язки. На її прохання ознайомитися з матеріалами справи і знати причини притягнення до відповідальності було відмовлено.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення правопорушниці ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 280,283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною та обґрунтованою.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи, ці вимоги закону при розгляді справи по суті суддею суду першої інстанції виконані в повному обсязі не були.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що в фабулі правопорушення визнаного судом першої інстанції доведеним вказано, що гр. ОСОБА_1 21 квітня 2023 року перебувала в АДРЕСА_2 , та вчинила домашнє насильство відносно гр. ОСОБА_2 , 1937 р.н., яке виражалося в ображанні словами, чим вчинила психологічне насильство. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до закону об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характер) (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Встановлено, що зі змісту протоколу не вбачається і про це в ньому не зазначено, яку шкоду заподіяло чи могло заподіяти застосоване ОСОБА_1 щодо потерпілої (гр. ОСОБА_2 ) психологічне насильство, викликало чи ні воно у неї побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдало шкоди її психічному здоров`ю, тобто не визначена об`єктивна сторона складу винесеного ОСОБА_1 правопорушення, що свідчить про її відсутній та відсутність складу правопорушення взагалі.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. З протокола про адміністративне правопорушення не вбачається настання конкретних наслідків - вчинення адміністративного правопорушення, хоча, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлення і відображення у протоколі наслідків, які утворюють об`єктивну сторону змісту правопорушення, є обов`язковим.

З матеріалів справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 не зверталась до правоохоронних органів із заявою про протиправні дії ОСОБА_1 відносно неї.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки правопорушення. Проте, до протоколу додані пояснення громадян, яких працівник Золотоніського ВП вважав свідками.

Встановлено, що гр. ОСОБА_10 , гр. ОСОБА_6 взагалі не було 21.04.2023 за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення як місце вчинення правопорушення.

Пояснення свідків, надані в судовому засіданні суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки дані свідки не були очевидцями події 21.04.2023 року, а знають про відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лише зі слів останньої.

Таким чином, необхідно зазначити, що доводи апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції повністю знайшли своє підтвердження, а відтак свідчать про необгрунтованість винесеної постанови місцевого суду, яка, за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, так як судом не встановлено належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі з`ясованих обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2023 року підлягає до скасування, а провадження по справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок