ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: частина перша статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Молчанова Євгена Юрійовича

на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 07 листопада 2020 року о 18 год. 15 хв. у м. Харкові по вул. Валентинівській, 58, керував транспортним засобом Mazda 626, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager в присутності двох свідків, результат тесту 2,11 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року, захисник Дігтяря Т.С. оскаржив її в апеляційному порядку, вказавши, що оскаржуване рішення було винесено при невсебічному, неповному і необ`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому прохав скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що суб`єктом інкримінованого правопорушення є водій, а саме особа, яка керує транспортним засобом, натомість доказів керування автомобілем ОСОБА_1 матеріали справи не містять, водночас, протокол про адміністративне правопорушення складено на особу, яка перебувала на пасажирському місці.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності звертає увагу на показання одного із свідків, а саме ОСОБА_2 , висловлюючи свою думку у сумнівності поданих нею письмових пояснень та взагалі існування даної особи.

Також скаржник наголошує, що місцевий суд не взяв до уваги його довід про те, що керував транспортним засобом його випадковий знайомий, з яким вони разом вживали спиртні напої.

Крім того, відеофайли, які долучені до матеріалів справи, не відображають моменту початку виконання службових обов`язків працівників поліції, а відеозйомка не велася безперервно до її закінчення.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник в судове засідання не з`явилися, будучи повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Крім того, від захисника ОСОБА_1 адвоката Молчанова Є.Ю. надійшла клопотання про відкладення розгляду справи, у якому захисник вказує, що перебуває у збройних силах та не може з`явитися до суду.

Мотиви суду

Щодо відкладення розгляду справи

Виходячи з положень статті 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції тривалий час та неодноразово відкладалась, та враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані, які дають можливість розглянути справу без участі ОСОБА_1 і його захисника підстави для відкладення страви відсутні.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Разом з апеляційною скаргою захисником скаржника було подано клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що оскаржену постанову особою, яка притягається до адміністративної відповідальності було отримано 10 лютого 2021 року через канцелярію Московського районного суду м. Харкова, а 19 лютого 2021 року оскаржено її в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 березня 2021 року вищезазначена апеляційна скарга ОСОБА_1 була повернута заявнику у зв`язку із відсутністю поважної причини пропуску процесуального строку, передбаченого статтею 294 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказуючи про своє перебування на лікарняному у вищевказаний період часу, юридичну необізнаність ОСОБА_3 та положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прохав поновити строк на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що в матеріалах справи містяться відомості: про отримання оскаржуваного судового рішення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності 11 лютого 2021 року; направлення вперше до місцевого суду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції 19 лютого 2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку та відомості про захворювання представника ОСОБА_1 , то наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підлягають поновленню.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що за для ефективного здійснення захисту прав та свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі подачі апеляційної скарги, яка має містити обґрунтовані та зважені зауваження щодо рішення місцевого суду, важливе значення має всебічне дослідження оскаржуваного рішення, зокрема шляхом ознайомлення або отримання його копії.

Щодо оскаржуваної постанови

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, суд дійшов висновку, що висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, працівники поліції в даному випадку наведених вище вимог законодавства не дотрималися в повному обсязі.

Крім того, згідно правових позицій, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247, 280 КУпАП, надавати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінювати доводи та докази, які виправдовують особу.

Зазначених вимог суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, а тому і його висновки щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, не є обґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам провадження та не підтверджуються у повній мірі доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом в своїй сукупності, не відповідають принципу «поза всяким сумнівом».

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що інкримінуються ОСОБА_1 може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно пункту 1.5 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведеною, місцевий суд послався на протокол про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2020 року серії ДПР18 №276323 (а.с.1); роздруківка з Алкотестера «Драгер» від 07 листопада 2020 року, згідно якої результат огляду позитивний 2,11 ‰, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), пояснення свідків (а.с.7-10), відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с.13).

Однак, суд апеляційної інстанції, не може погодитися з висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

У даному випадку, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керув транспортним засобом Mazda д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено відеозапис з якого не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його зупинки працівниками поліції.

У зв`язку з цим, апеляційний суд наголошує, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: 1) керування транспортним засобом та 2) перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Із наявних у матеріалах справи письмових та відеодоказів неможливо зробити висновки щодо обставин, які передували пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а саме: чи рухався взагалі автомобіль, в якому перебував останній.

При цьому, суд звертає увагу, що пояснення свідків також не підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

З викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення обставинами водій ОСОБА_1 не погодився та вказав про свою незгоду.

Не заперечуючи факту вживання алкоголю, зазначив, що не керував автомобілем, який на час підходу патрульних вже тривалий час стояв на узбіччі дороги, при цьому, він знаходився в салоні на пасажирському сидінні.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем матеріали справи не містять.

Отже, у даному випадку сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (стаття 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які беззаперечно доводили б факт керування перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_1 автомобілем Mazda д.н.з. НОМЕР_1 .

Натомість, записи нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які є належними доказами, доводять, що вищевказаний автомобіль в русі не перебував, стояв на узбіччі автодороги, а ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні.

Інші матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, з яким не погодився водій, пояснення свідків рапорт працівника поліції не є достатньо переконливими, у зв`язку з чим їх не можна розцінювати в якості беззаперечних доказів скоєння притягнутим ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке встановлює частина перша статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Висновки суду

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Молчанова Євгена Юрійовича підлягає задоволенню, а постанова судді Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Молчанова Євгена Юрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Молчанову Євгену Юрійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Молчанова Євгена Юрійовича - задовольнити.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль