ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 Справа №607/8587/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Кілик М. В.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, працює водієм у ТОВ «Лайф Буд Груп», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

07 травня 2023 року о 17 год. 30 хв. на вул. Текстильна, буд. 33А, м. Тернопіль водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF FT XF 105460, н.з. НОМЕР_1 , з причепом SI MATRA NC02, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна шкірного забарвлення обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 № ARHJ0252 (повірка дійсна до 01 грудня 2023 року) відмовився. Проїхати в найближчий медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у категоричній формі. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Також 07 травня 2023 року о 17 год. 30 хв. на вул. Текстильна, буд. 33А, м. Тернопіль водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF FT XF 105460, н.з. НОМЕР_1 , з причепом SI MATRA NC02, н.з. НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись заднім ходом, не переконався в тому, що він не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований поряд транспортний засіб DAF FT, н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 10.9, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав. Щодо суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 пояснив, що 07 травня 2023 року перед обідом він керував транспортним засобом DAF FT XF 105460, н.з. НОМЕР_1 , з причепом SI MATRA NC02, н.з. НОМЕР_2 , який припаркував на території підприємства, де працює. Рухаючись автомобілем заднім ходом зачепив ліхтар на причепі іншої фури. Працівників поліції не викликав, бо транспортний засіб належить тому ж підприємству, пошкодження було незначне, яке міг виправити механік на місці, що і було зроблено. Згодом у ОСОБА_1 відбувся конфлікт із сторожем парковки з приводу пошкодженої фури, який і викликав працівників поліції.

Поліцейські приїхали о 17 год. 30 хв. та склали на нього протокол за відмову пройти огляд на стан сп`яніння, однак він їм пояснював, що з обіду транспортним засобом не керував, він стоїть нерухомо з того часу, що можна перевірити по тахографу. Коли приїхали працівники поліції ОСОБА_1 перебував у кабіні автомобіля, збирав речі, а в подальшому надавав пояснення працівникам поліції.

Дослідивши адміністративні матеріали, суд доходить до наступних висновків.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративній відповідальності підлягають особи, що керували транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передали керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Склад адміністративного правопорушення сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктораводія під час навчання учнівводіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові № 404/4467/16а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи з ознаками алкогольного сп`яніння не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Згідно зі статті 31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Переглянувши в судовому засіданні диск з відеозаписом export51iu, встановлено, що він містить запис з нагрудної камери поліцейського 474776 та розпочинається о 19 год. 41 хв. 07 травня 2023 року. Працівник поліції вийшовши з службового транспортного засобу рухається в напрямку припаркованих тягачів з напівпричепами, які стоять нерухомо. ОСОБА_1 перебуває біля одного з транспортних засобів, надає пояснення працівникам поліції коли, звідки і куди він рухався транспортним засобом і в який спосіб його автомобіль міг пошкодити інший тягач. Також на відео присутня інша особа, пояснення якої приєднано до справи ОСОБА_2 , зі слів якого і було складено протоколи в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . В подальшому відеозапис відображає процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, складення стосовно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення за ст. ст. 124, 130 КУпАП.

Врахувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом було здійснено виклик ОСОБА_2 у судове засідання для надання ним показів в процесуальному статусі свідка. Водночас, як вбачається із підпису на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення 617 ОСОБА_2 повідомлений про дату та час слухання справи, однак в судове засідання він не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відтак, суд відхиляє надані ним пояснення як належний та допустимий доказ.

Отож, встановлені судом обставини свідчать про відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня кваліфікуюча ознака об`єктивної сторони цього складу керування транспортним засобом 07 травня 2023 року о 17 год. 30 хв. на вул. Текстильна, буд. 33А, м. Тернопіль.

Беручи до уваги те, що в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

При цьому, ЄСПЛ у справі «Алленеде Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з положень статей 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно останнього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, то суд взяв до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що пошкодження ним іншого транспортного засобу мало місце, однак це відбулося 07 травня 2023 року близько обіду, а не о 17 год. 30 хв., як про це зазначено працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, адже при матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, що у вказані дату і час тягач DAF FT XF 105460, н.з. НОМЕР_1 , з причепом SI MATRA NC02, н.з. НОМЕР_2 , перебували у рухомому стіні. Цим обставинам суд надав оцінку вище.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 039054 від 07 травня 2023 року; схемою місця ДТП, яка сталася 07 травня 2023 року о 17 год. 30 хв. на вул. Текстильна, буд. 33А в м. Тернопіль; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07 травня 2023 року; матеріалами відеозапису в частині встановлених пошкоджень транспортного засобу DAF FT, н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом.

Щодо неточностей у часі вчинення ОСОБА_1 правопорушення, на що у своїх поясненнях він звертав увагу, то Верховний Суд у постановах від 28 листопада 2018 року № 537/1214/17 та від 24 грудня 2019 року № 459/1801/17 вказав, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, не спростовує порушення особою та є опискою.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, щире розкаяння, відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, а тому доходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 004908 від 20 лютого 2023 року закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят),00 грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість),80 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Герчаківська О.Я.