Номер провадження: 33/813/450/23
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дукіної Дар`ї Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеса від 17 лютого 2023 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 17.02.2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,0 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строк на один рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,8 грн (а.с. 30-34).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанція, адвокат Дукіна Дар`я Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом всіх фактичних обставин справи , їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи. Апелянт стверджує, що у порушення ч. 1 ст. 256 КУпАП та п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, працівником поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, не зазначено в протоколі суті адміністративного правопорушення, яке б точно відповідало б ознакам складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за якою складено оскаржуваний протокол, що позбавляє установити склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 . На думку апелянта, в даному випадку відсутня об`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення, оскільки протокол не містить вказівки на те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги, передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянта також зазначає, що в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та наведених в Інструкції та порядку, працівником поліції не було вручено ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в медичному закладі, що є грубим порушенням відповідних правових норм, що підтверджується відеозаписом з бодікамери (а.с. 36-48).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.03.2023 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 51-52).

В судове засідання з`явився адвокат Дукіна Дар`я Станіславівна в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, оскаржувану постанову просила скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржувану рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №359924 від 09 листопада 2022 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, почервоніння обличчя; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 ; відеозаписом з місця події, з якого вбачається за змістом розмови водія з поліцейськими підтвердження факту керування транспортним засобом та факту відмови від огляду на стан сп`яніння, поясненнями наданими у судовому засіданні свідком ОСОБА_2 , який підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зазначив, що останній мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Суд першої інстанції врахував пояснення представника ОСОБА_1 , щодо відсутності зазначення свідка у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з цим, суд вказав, що протокол про адміністративне правопорушення є лише одним із доказів, який не має вищої доказової сили порівняно з іншими доказами та не має для суду заздалегідь встановленої сили. В даному випадку, констатувавши, що протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про наявність свідка у протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовано також даних про їх відсутність. Відповідно суд першої інстанції вказав, що, занадто формальна, в цієї справі необхідність зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про свідків чи про їх відсутність, не може бути об`єктивною підставою для фактичного зведення до неналежного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2022 року працівниками патрульної поліції було складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого останній близько 20 год. 25 хв. в Одеській області, м. Роздільна по вул. Степова, 3 керував транспортним засобом «Infinity Q50», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя тощо. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За положенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу 1 Інструкції).

При цьому, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписи 474484 та 475685 з боді камер повністю фіксують та відтворюють події, які відбувалися 09.11.2022 року, з яких вбачається, що працівником патрульної поліції у відповідності до положень КУпАП та вищевказаної Інструкції, було повідомлено ОСОБА_1 про наявність підстав вважати, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння (01 хв. 25 сек.), у зв`язку із чим запропоновано пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, приладу Драгер, на що ОСОБА_1 надав згоду. Однак, вказаний огляд за допомогою алкотесту Драгер проведено не було, у зв`язку із фізичною неможливістю останнього пройти відповідний огляд, тому в подальшому працівниками поліції було запропоновано проїхати до спеціалізованого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, на що останній погодився (09 хв. 17 сек.). Вказане підтверджується також наявними в матеріалах справи актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відповідно направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`янінням, зі змісту якого вбачаються відомості про особу, яка направляється на такий огляд та найменування закладу охорони здоров`я, а саме Комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради (а.с.3, 4).

Тобто, з вищевказаного запису також вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про можливість проходження огляду на стан сп`яніння в спеціалізованому закладі охорони здоров`я та відповідно запропоновано пройти даний огляд, у відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку із чим в подальшому працівниками поліції здійснювалися заходи щодо доставлення такої особи до медичного закладу для проведення огляду. Проте, ОСОБА_1 , прибувши до закладу охорони здоров`я, своїми діями виявляв небажання проходження такого огляду, на що працівниками поліції було повідомлено, що зазначені дії особи будуть розцінюватися як відмова від проходження такого огляду, при цьому, на питання «Чи Ви будете проходити огляд?», ОСОБА_1 відповів відмовою (41 хв. 36 сек.), у зв`язку із чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, про що також було повідомлено ОСОБА_1 та відповідно про його право надати пояснення, на що він погодився, проте відповідні пояснення так і не надав.

Зважаючи, що працівниками поліції у встановленому законом порядку було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`янінням на місці за допомогою алкотесту Драгер та відповідно його право на проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, та лише після відмови останнього від проходження даного огляду в медичному закладі працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що, в свою чергу, підтверджується вищенаведеними обставинами справи в своїй сукупності, тому відповідні доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються апеляційним судом.

Разом з тим, факт керування ОСОБА_1 09.11.2022 року підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями свідка ОСОБА_2 згідно яких останнім було повідомлено, що, повертаючись додому, близько 18 год. 54 хв., повернувши в пер. Мукачивський, майже зіштовхнувся з автомобілем Infiniti НОМЕР_1 , котрий знаходився посередині двох смуг, та під`їхавши до авто зрозумів, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки останній почав тікати з місця пригоди, свідок ОСОБА_2 поїхав за ним та коли він зупинився викликав поліцію, яка приїхала близько 19 год. 06 хв. (а.с. 5). Зазначенні пояснення також було надано свідком ОСОБА_2 в суді першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні 17.02.2023 року під присягою (а.с. 28). Крім того, факт перебування ОСОБА_1 за кермом вищезазначеного транспортного засобу також підтверджується місцем розташування транспортного засобу та поясненнями безпосередньо останнього, зафіксованими на відео з боді камер працівників поліції, згідно яких ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що приїхав сюди (тобто на місце, зазначене в протоколі) та відповідно про те, що вказаний свідок їхав з ним до моменту зупинки. Зазначене відповідно спростовує доводи апелянта щодо відсутності в даному випадку об`єктивної сторони правопорушення.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23.12.2005 року, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306).

При цьому, посилання апелянта на відсутність свідка ОСОБА_2 біля закладу охорони здоров`я, куди було доставлено ОСОБА_1 для проходження огляду, слід зазначити, що поясненнями вказаного свідка (письмовими та наданими безпосередньо в судовому засіданні під присягою), підтверджено саме факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що в свою чергу, крім зазначеного підтверджується безпосередніми поясненнями особисто особи відносно якої складено протокол. Разом з тим, присутність ОСОБА_2 безпосередньо під час прибуття до закладу охорони здоров`я та відповідно відмови від проходження огляду не є обов`язковим, адже вказана відмову була зафіксована на відеозапис, долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому залучення свідків у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2022 року № 1231-ІХ, та внесення відповідних доповнень, згідно яких, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не є обов`язковим, адже лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, такий огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Таким чином, враховуючи вище наведене в сукупності, оскільки доводи апелянта не спростовують відповідні висновки суду першої інстанції, наведені в постанові Приморського районного суду від 17.02.2023 року, а матеріалами справи про адміністративне правопорушення підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 09.11.2022 року та відмови від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, зазначене в сукупності з іншими обставинами справи підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин доводи апелянта є безпідставними та нічим не підтверджені, тому апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення оскаржуваної постанови без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дукіної Дар`ї Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеса від 17 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк