ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/630/23

Провадження № 33/4820/169/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Антала Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Бацюк О.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шпака А.П. який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 22 січня 2023 року о 11 год. 50 хв. в м. Кам`янець-Подільський по вул. Князів Коріатовичів,1, Хмельницької області, керував транспортним засобом AUDI A4 державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням дозволених технічних засобів фіксування такого стану на місці зупинки транспортного засобі або в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник в своїй апеляційній скарзі просить постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 лютого 2023 року скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що його підзахисний транспортним засобом не керував, а тому він не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

Вказує, що насправді керувала транспортним засобом подруга ОСОБА_1 , так як у нього почалося загострення хвороби, але коли транспортний засіб було зупинено, виявилося, що у неї відсутнє посвідчення водія, тому останній пересів на місце водія та не встиг застебнути пасок безпеки.

Наголошує захисник на тому, що судом першої інстанції не повідомлено ОСОБА_1 про розгляд його клопотання про передачу справи на розгляд Солом`янського районного суду м. Києва та про розгляд справи з врахуванням достатнього часу для приїзду його з Києва. Чим порушено його право на захист.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис складання протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду, не є безперервним, а тому відеозапис є неналежними доказами в силу вимог ст.254, 256 КУпАП.

Звертає увагу апелянт і на тому, що працівниками поліції не було надано його підзахисному сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Захисник Шпак А.П. надіслав до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, вимоги викладені у ній просив задовільнити в повному обсязі.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бацюк О.М. підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у ній.

Мотиви суду
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бацюк О.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак, місцевим судом, в порушення вищезазначених вимог закону, не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на підставі даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №304239 від 22.01.2023 року (а.с.1), відеозаписами, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, де зафіксовані події, що мали місце 22.01.2023 року (а.с.5), а саме: підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Однак, дослідженням наведених доказів в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що вони не можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,
Зокрема, судом першої інстанції не враховано того, що матеріали справи не містять даних про сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у зазначений у протоколі час та дату.

За таких обставин суд повинен був з`ясувати, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом, проте це судом не було зроблено, а наведені в постанові суду докази, не підтверджують ту обставину, що на час, коли працівники поліції зупинили ОСОБА_1 він був особою, яка керувала транспортним засобом.

Крім того, з переглянутого в апеляційному суді відеозапису з нагрудної камери поліцейського також не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, також як не вбачається і того, що його було зупинено, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування».
Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, поняття терміну «водій» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.
Під час апеляційного перегляду провадження також встановлено, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та проходить військову службу за контрактом в добровольчому формуванні « ОСОБА_2 », виконуючи в тому числі і функції водія під час виконання завдань військової служби.
Апеляційний суд виходить з того, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом, враховуючи принцип визначений в рішеннях ЄСПЛ «доведення вини поза розумним сумнівом», який в даному провадженні судом дотриманий не був.

Оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції виконано вимоги ст.266 КУпАП при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення суду не надано, а тому в такому випадку (через відсутність доказів факту керування транспортним) відсутнє порушення останнім вимог п. 2.5 ПДР України.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться до уваги, оскільки не впливають на ухвалення іншого процесуального рішення.

Сукупність зазначених недоліків, допущена неповнота та однобічність судового розгляду справи, дозволяють зробити висновок про відсутність вини водіяОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження у справі.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргузахисника Шпака А.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: