Справа №521/9508/23
Провадження №3/521/8026/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

29 березня 2023 року о 19 годині 25 хвилин у м. Херсон по вул. Сергія Парадлианова, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння (хитка хода, почервоніння очей та різкий запах з порожнини роту).

Водій від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом відносно водія ОСОБА_1 інспектором взводу 1 роти 3 БУПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Михайловою Е.Б. складено протокол серії ААД №044342 від 29 березня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, яка встановлює відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №044342 від 29 березня 2023 року вбачається, що в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 пояснень не надав.

У ОСОБА_1 водійське посвідчення не вилучалось.

У п. 1.3 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КпАП України керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Значення термінів, наведених у Правилах дорожнього руху дається в п. 1.10. Зокрема «водій» - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного суду України № 18 від 19.12.2008 р.) позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 121 ч.3, 122 ч.4, 122-2, 123 ч.3, 124 і 130 КпАП України. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права, або взагалі не мала.

Отже, з аналізу матеріалів справи, а саме довідки від 30 березня 2023 року вбачається, що на день вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. Вказані обставини свідчать, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у відношенні ОСОБА_1 застосуванню не підлягає.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу правопорушника, з метою його виховання, попередження здійснення ним нових правопорушень, приходить до висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №044342 від 29 березня 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія, рапортом, відеозаписом №470075, 476547.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення та його наслідки, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. 9-11, 23, 24, 33, 130, 221, 252, 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.В. Плавич