Справа № 168/594/22 Провадження №33/802/26/23 Головуючий у 1 інстанції:Сухоручко Ю.О.
Категорія:ч.3 ст.172-20 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника ОСОБА_1 - Давидова О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Давидова Олександра Валерійовича на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 30 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3655 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи військовослужбовцем, 28 жовтня 2022 року об 13 год. 00 хв. у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , в умовах особливо періоду (воєнного стану), перебував у нетверезому стані, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Давидов О.В. подав апеляційну скаргу в якій вважає її необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 не може бути належним доказом у справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У цьому протоколі не зазначено і не надано доказів того, що військовослужбовець ОСОБА_1 розпивав алкогольні або слабоалкогольні напої на території військових частин, військових об`єктів, або з`явився там у нетверезому стані, а також не зазначено, які саме обов`язки військової служби, він виконував. Жодних свідків у даній справі встановлено не було. Посилаючись на це, захисник просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду до суду не подавав. А тому, апеляційний суд враховуючи положення ст.268 КУпАП, вважає за можливе справу розглядати у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та в присутності її захисника.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Давидова О.В., який скаргу підтримав з підстав викладених у ній та просив задовольнити, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з огляду та таке.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, що посягає на порядок проходження військової служби, в умовах особливого періоду. Об`єктом правопорушення є неналежне несення служби, а об`єктива сторона, окрім іншого, полягає в умисних діях суб`єкта правопорушення (військовослужбовця) розпиванні алкогольних напоїв на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території таких частин чи об`єктів, в умовах особливого періоду.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ЛВЛ №286 від 29.10.22, який підписаний ОСОБА_1 , та в якому останній визнає факт вживання у місці тимчасової дислокації алкогольних напоїв, де й перебував в нетверезому стані, а також зазначив, що він свою провину визнає і усвідомлює, та зобов`язується в майбутньому не допускати подібних вчинків; консультативним висновком спеціаліста КНП «Старовижівська багатопрофільна лікарня» від 28.10.22, яким встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 (2,47 проміле), а також іншими матеріалами справи, які підтверджують обставини, викладені у протоколі та характеризують його особу.

Апеляційний суд повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю доводиться вищевказаними доказами, які є належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме у розпиванні алкогольних напоїв у місці тимчасової дислокації військової частини, де й перебував у нетверезому стані, в умовах особливого періоду (воєнного стану), оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього адміністративне стягнення, повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Апеляційні доводи сторони захисту як на підставу неналежності і недопустимості в якості доказу протоколу про військове адміністративне правопорушення з посиланням на те, що зазначені у ньому обставини не підтверджується будь-якими доказами, вважаються цілком неприйнятними, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем і проходить військову службу у воєнний час, вжив у місці тимчасової дислокації алкогольні напої, де й перебував в нетверезому стані, що доводить консультативний висновок медичного закладу.

При цьому, посилання апелянта на те, що у протоколі про військове адміністративне правопорушення не зазначено і до нього не додано доказів того, що військовослужбовець ОСОБА_1 розпивав алкогольні напої на території військових частин, військових об`єктів, або з`явився там у нетверезому стані, судом до уваги не приймається, оскільки, як вбачається із самого протоколу, ОСОБА_1 надав пояснення під якими поставив особистий підпис, де окрім іншого зазначено, що він перебуваючи у місці тимчасової дислокації вжив спиртні напої (200 мл. коньяку), де й перебував в нетверезому стані. Таких пояснень стороною захисту в ході апеляційного розгляду жодним чином спростовано не було.

Апелянт також вказує про відсутність свідків, які могли б підтвердити обставини, що викладені у протоколі, однак на думку апеляційного суду це жодним чином не вказує про відсутність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка фактично доведена іншими письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи та є належними і допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

Таким чином, вищенаведені та усі інші апеляційні доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді щодо ОСОБА_1 , - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Давидова Олександра Валерійовича залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 30 листопада 2022 року в даній справі, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду В.А. Подолюк