Дата документу Справа № 334/2739/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2739/22 Головуючий в 1 інст. Бредіхін Ю.Ю.
Провадження №33/807/147/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Стариченка М.П., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Стариченко М.П. на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює каменярем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, 10.06.2022 року о 12:21 год. в м. Запоріжжя по вул. Істоміна, буд.10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A6» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР на місці зупинки відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Стариченко М.П. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що вважає постанову суду незаконною та не обґрунтованою, з огляду на наступне.

Вказує, що суд залишив поза увагою факт відсутності у матеріалах справи доказів, які б підтверджували керування транспортним засобом ОСОБА_1 , його зупинку, роз`яснення йому прав. Зазначає, що за кермо ОСОБА_1 сів для з`ясування помилки в роботі транспортного засобу, яким керувала його дружина, автомобіль рух не здійснював, транспортний засіб знаходився на узбіччі дороги із ввімкненою аварійною сигналізацією.

Також зазначає, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи містить лише відрізки співбесіди з ОСОБА_1 та оголошення вже складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу суду, що співробітниками поліції порушено процедуру визначення ознак наркотичного сп`яніння, а ознаки, які вказані у протоколі були відсутні, що підтверджує відеозапис долучений до матеріалів справи. Пропонуючи пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, поліцейський не зазначив підстав для такого направлення, не навів жодної ознаки сп`яніння, а лише вніс їх до протоколу.

Вказує, що фактично вина ОСОБА_1 встановлена судом лише на підставі показань поліцейського та не підтверджується жодним іншим доказом.

Просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2022 р., провадження по справі закрити.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Стариченка М.П., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Стариченка М.П. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вказані положення закону, з огляду на вимоги ст.280 КУпАП для встановлення в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення має бути доведено: факт керування нею транспортним засобом, а також факт відмови від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан сп`яніння.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Натомість суд першої інстанції не перевірив належним чином доведеність вказаних обставин.

Так, за обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення 10.06.2022 року о 12:21 год. в м. Запоріжжя по вул. Істоміна, буд.10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A6» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР на місці зупинки відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що під час руху з автомобілем стались проблеми (бортовий комп`ютер видав помилку), тому дружина зупинилась на узбіччі, і він пересів на місце водія, щоб перевірити несправність. В цей час до них під`їхав патрульний автомобіль. Після тривалого з`ясування обставин, відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без урахування вищевикладених обставин. В засіданні апеляційного суду адвокат Стариченко М.П. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити за вказаних у ній підстав.

Апеляційним судом було досліджено додаток до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис спілкування поліцейських з ОСОБА_1 та процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення. З цього відеозапису вбачається, що на узбіччі припаркований автомобіль, біля автомобіля стоїть дівчина, працівник поліції пропонує чоловіку пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння та роз`яснює про адміністративну відповідальність за відмову.

Проте, на відеозапису відсутня фіксація руху автомобіля до його зупинки, з якої можна було б зробити висновок про те, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 .

При цьому, з відеозапису не вбачається наявність візуальних ознак саме наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 його поведінка не надавала будь-яких об`єктивних підстав для висновку про наявність у останнього ознак саме наркотичного сп`яніння, які до того ж не були озвучені працівником патрульної поліції, що додатково свідчить про порушення працівником поліції вимог ст. 266 КУпАП.

Отже, сукупність досліджених апеляційним судом доказів, не дозволяє зробити однозначного висновку про те, що 10.06.2022 року о 12:21 год. в м. Запоріжжя по вул. Істоміна, буд.10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A6» державний номер НОМЕР_1 .

До показів поліцейського, допитаного в суді першої інстанції про те, що патрульний екіпаж, який рухався за автомобілем порушника та зупинився позаду, і з місця водія вийшов саме ОСОБА_1 , а не його дружина апеляційний суд ставиться критично, оскільки такі твердження не підтверджено відеофіксацією події, надані особою, який склав протокол, а тому вочевидь є зацікавленою у справі особою.

Також, слід відмітити, що відеозапис в порушення вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції

із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженою наказом від 18.12.2018 р. № 1026 щодо безперервної відеозйомки, надано вибірково та фрагментами, що не відповідає наведеним положенням.

Між тим, саме достатній об`єм відео фіксування зміг би відтворити обставини спілкування, натомість вибірковість наданого відео не дозволяє спростувати тверджень апелянта.

Крім того, матеріали справи не містять дані щодо відсторонення ОСОБА_1 від керуванням транспортним засобом, що додатково свідчить на користь позиції ОСОБА_1 .

Перевіривши наведені фактичні обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах провадження докази, суд апеляційної інстанції погоджується із наведеними доводами апеляційної скарги сторони захисту, оскільки матеріалами провадження не здатні спростувати версію ОСОБА_1 , а саме не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Вказаним обставинам суд не приділив достатньої уваги, послався на свідчення працівника патрульної поліції, який і складав протокол відносно ОСОБА_1 , що вочевидь не відповідає стандарту доведення «поза розумним сумнівом», що потягло за собою невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Отже, наведені вище факти у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим є підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката Шульги О.А. і скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Стариченка М.П. задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2022 р., якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник