Справа №461/2636/23
Провадження №3/461/1087/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., з участю представника митниці Сліпенка С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ,-

за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2023 року близько 21 години 05 хвилин громадянка ОСОБА_1 автомобілем марки «VW», модель «TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 прямувала з Республіки Польща в Україну в якості водія, з Приватної поїздки через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці смугою спрощеного митного контролю - «зелений коридор». Згідно ч. 5 ст. 366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому Декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Згідно ч. 6 даної статті громадяни,- які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України. При усному опитуванні гр. ОСОБА_1 заявила, що не переміщує через митний кордон України товари в обсягах, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами; приховані від митного контролю, чи такі, що підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Під час митного оформлення виникла підозра, щодо наявності у вказаному автомобілі будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. У зв`язку з цим автомобіль було скеровано в місце поглибленого огляду транспортних засобів, де під час проведення огляду було виявлено прихований товар, який відповідно до ст. 378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 року обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: кетчуп дитячий т/м «MADERO» KETCHUP JUNIOR, в індивідуальних пластикових пляшках по 330 грам, країна виробник - Польща, у кількості 350 шт. Вказаний товар переміщувався через митний кордон України з приховуванням від митного контролю а саме: за декоративною обшивкою частин сидіння транспортного засобу, доступ до яких став можливим шляхом демонтажу пластикових елементів салону та під капотом вказаного транспортного засобу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутності.

Суд, заслухавши думку представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про порушення митних правил, а саме:

-протоколом про порушення митних правил №0267/20900/23 від 21.03.2023 року;

-актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу;

-контрольним талоном;

-висновком експертизи №-0195 від 04.04.2023 року.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого порушення митних правил, особи правопорушника, яка не притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, обставин справи, суд дійшов висновку, що до неї належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил з конфіскацією цього товару.

Згідно з ч.3 ст. 541 МК України витрати митного органу, пов`язані із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 483,519, 524, 526, 527, 528 МК України, ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що становить 17640 (сімнадцять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп. з конфіскацією вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0267/20900/23 від 21.03.2023 року товару .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Держмитслужби України 253.44 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Мироненко Л.Д.