Справа № 539/491/23
Провадження № 3/539/189/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши матеріал, що надійшов із Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в АТ «Ощадбанк» старшим контролером-касиром, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.02.2023 року серії ВАВ №281593, 28.01.2023 року близько 09 год 00 хв громадянка ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинила насильство в сім`ї, а саме виражалася брутальною лайкою в бік ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим вчинила правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_1 в протоколі зазначила, що зазначених в протоколі дій не вчиняла, винною себе не вважає.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 28.01.2023 року вона домовилася з ОСОБА_2 , колишньою невісткою, що вона з чоловіком заберуть онука на вихідний. Але зателефонувала ОСОБА_4 , колишня сваха, і сказала, що онук не хоче одягатися та плаче, тому якщо вона прийде сама його одягне, тоді можна буде онука забрати. Коли вона зайшла до квартири, то почала одягати онука, він плакав і ОСОБА_2 сказала, що онук не хоче йти з нею, тому залишиться вдома і щоб вона вийшла з квартири, бо викличуть поліцію. Після ДТП її сина та невістки ОСОБА_2 зі сторони потерпілої була неприязнь, тому потерпіла почала вчиняти скандал. Після того, як почався конфлікт у квартирі ОСОБА_2 викликала поліцію, а вона зателефонувала чоловіку, щоб він зайшов. Не хотіла покидати квартиру, бо боялася що ОСОБА_2 нашкодить онуку. Поліцією було винесено заборонний припис відносно ОСОБА_1 на перебування та вхід до приміщення де проживає ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Савинська Н.Ю. долучила до справи позитивні характеристики щодо ОСОБА_1 з місця її проживання та роботи.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона 17.01.2023 разом з колишнім чоловіком та сином потрапили в ДТП, в результаті якої отримала тілесні ушкодження. За кермом автівки був колишній чоловік ОСОБА_5 28.01.2023 колишня свекруха ОСОБА_1 прийшла до неї додому, щоб забрати на вихідні дні онука, однак дитина не захотів одягатися та іти з нею, у зв`язку з чим між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбулася сварка. Вважає, що ОСОБА_1 вчиняє щодо неї психологічне насильство. Після розлучення конфлікти зі свекрухою у неї відбуваються постійно через різні погляди на виховання дитини.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він з дружиною завжди зранку забирали онука на вихідних, а ввечері повертали. Коли вони приїхали за онуком, то його дружина пішла до квартири, де мешкає колишня невістка ОСОБА_2 , бо їй зателефонувала колишня сваха та сказала, що онук плаче та не хоче одягатися. Раніше онука завжди забирав їх син, але після ДТП почали забирати він з дружиною.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона живе по сусідству з квартирою, ще проживає потерпіла ОСОБА_2 . Того дня вона чула скандал у сусідів, не бачила, але чула. Чула звуки, крики, але розібрати нічого не могла, хто кричав не можна було розібрати, але крики було чути. Раніше скандалів у сусідів вона не чула, оскільки у них завжди тихо. Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 бачила двічі влітку, бачила у вічко на дверях.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в неприязних стосунках після ДТП. 28.01.2023 року вони домовилися з колишньою свекрухою, що вона приїде за онуком. Завжди онука вона одягала і виводила на вулицю, але цього для вона не змогла одягти свого ситна, оскільки у неї були травми після ДТП і лікар сказав їй лежати. Мати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 зателефонувала ОСОБА_1 і повідомила, що онук плаче та не хоче одягатися. Коли приїхала ОСОБА_1 , то зайшла в квартиру, двері були відчинені, почала одягати онука, але він почав плакати ще сильніше, після чого вона сказала, що не потрібно мучати дитину, що він нікуди не поїде і щоб ОСОБА_1 вийшла з квартири. Але ОСОБА_1 не захотіла виходити і почала знімати її на телефон, після чого вона попросила її не знімати та викликала поліцію. ОСОБА_1 ображала її говорячи, що її син інвалід і що їй з розбитою головою краще. До ДТП між ними відбувалися скандали, перший був тоді, коли вона сама повезла дитину в лікарню до м. Полтави. Вона не чула від ОСОБА_1 брутальної лайки в бік ОСОБА_2 , лише з неї глузувала.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 мала приїхати за онуком, але коли вона почала його одягати, то він не хотів одягатися і плакав. Після чого вона зателефонувала ОСОБА_1 і сказала, що онук не хоче одягатися. ОСОБА_8 приїхала, зайшла до квартири, схватила онука і почала одягати, він почав плакати. ОСОБА_9 (мати онука) сказала, що він нікуди не піде і що не треба насильно його одягати, після чого ОСОБА_1 почала скандал, глузувала з ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_9 сказала, що викличе поліцію і попросила вийти з квартири. ОСОБА_1 почала знімати все на телефон та глузувати з ран на обличчі ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_9 викликала поліцію. Щоб припинити конфлікт вона з донькою просили ОСОБА_1 вийти з квартири, але вона не хотіла і сиділа чекала на приїзд поліції, а також зателефонувала чоловікові, щоб він зайшов до квартири, а потім просила чоловіка, щоб він привіз сина і залякувала їх якимись військовими. ОСОБА_10 не вивели до іншої кімнати, оскільки він вчепився в ОСОБА_9 і не хотів її відпускати. ОСОБА_11 після перенесеної ДТП дуже сильно переживає коли мама ОСОБА_9 кудись іде, або сідає в машину. Вона не чула від ОСОБА_1 брутальної лайки в бік ОСОБА_2 , лише з неї глузувала.

Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні пояснила, що цього дня, це була субота, приїхала ОСОБА_1 по її правнука. Дитину завжди одягали і виводили на вулицю, але цього разу не змогли одягти. Коли ОСОБА_1 зайшла до квартири, дитина почала плакати ще більше і ОСОБА_9 сказала, що дитина не хоче іти, тому він залишиться вдома. ОСОБА_1 просили вийти з квартири. Коли почалася сварка вона перебувала на кухні, але чула добре, як ОСОБА_9 сказала «Вийдіть, бо викличу поліцію». ОСОБА_1 цікавило лише одне, чи найняли ми адвоката після ДТП. Вона не чула від ОСОБА_1 брутальної лайки в бік ОСОБА_2 .

Вислухавши всіх учасників розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Як передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вказаною нормою закону встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У відповідність до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, вбачається, що: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Психологічне насильство в сім`ї, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

З аналізу норм вказаних Законів вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до обставин вказаної справи, може мати місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

В протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що 28.01.2023 року близько 09 год 00 хв громадянка ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинила насильство в сім`ї, а саме виражалася брутальною лайкою в бік ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В якості доказу у цій справі поліцейським надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №281593 від 03.02.2023, заява ОСОБА_2 , протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.02.2023, письмові пояснення ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ..

Також в судовому засіданні долучено копію термінового заборонного припису відносно ОСОБА_1 з 28.01.2023 по 04.02.2023.

Суддя вважає, що працівником поліції не зібрані достатні та належні докази вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , оскільки потерпілі не демонструють ознак емоційної невпевненості, пригніченості чи заляканості, спричинених діями ОСОБА_1 .

Із зібраних доказів, суддя вбачає, що сварки між колишніми невісткою та свекрухою відбуваються регулярно через виховання малолітнього ОСОБА_3 та через дорожньо- транспортну пригоду, яка відбулася за участі ОСОБА_5 .

Судді не надано доказів спричинення ОСОБА_1 психологічного насильства відносно колишньої невістки та онука, що призвели до емоційної невпевненості останніх, нездатності захистити себе або завдання шкоди їх психологічному здоров`ю.

Крім того, свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_12 не підтверджено висловлювання ОСОБА_1 брутальної лайки в бік ОСОБА_2 .

З наданих характеристик вбачається, що ОСОБА_1 є спокійною, врівноваженою та трудолюбивою мешканкою будинку та гарним працівником в АТ «Ощадбанк».

З огляду на вищевикладене, суддя вбачає відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме: відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає, що провадження у цій справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до пункту першому частини першої статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенського міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови суду проголошений 28 лютого 2023 року о 14 годині 00 хвилин.

Суддя Я.В. Просіна