ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/163/23Головуючий у 1-й інстанції Гудкова Ю.Г.
Провадження № 33/817/305/23 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника - адвоката Горина В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Горина В.М. на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 536,80 грн.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 16.03.2023 року о 10 год 55 хв на автодорозі поблизу с.Садове Чортківського району Тернопільської області керував транспортним засобом КамАЗ-5511, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою техприладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1 та його захисник просять оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивують тим, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не роз`яснено прав особі. Поліцейськими не складено акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, не виписано направлення на проходження такого огляду.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що у працівників патрульної поліції на момент зупинки був відсутній технічний прилад «Драгер», за допомогою якого можна було би провести огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Крім того відеозапис не є безперервним, а водія не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянтів, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 497164 від 16.03.2023 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави зупинки, оскільки він рухався із порушенням ПДР, роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому ОСОБА_1 не заперечував порушення ним ПДР України, а також вживання ним алкоголю.

Щодо твердження апелянтів, що у працівників патрульної поліції на момент зупинки був відсутній технічний прилад «Драгер», то водію було повідомлено, що необхідний для проходження огляду технічний прилад «Драгер» привезе інший екіпаж патрульної поліції, проте ОСОБА_1 від проходження такого огляду все ж відмовився.

З приводу доводів апелянта щодо відсутності акта огляду та направлення у медичний заклад, то такі є безпідставними, оскільки акт огляду складається за результатами проведеного огляду, а направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я видається поліцейським у випадку незгоди водія з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, або бажанні водія пройти такий огляд лише у медичному закладі. Натомість ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Отже, доводи апелянтів, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Горина В.М. залишити без задоволення, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя