Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/158/23 Головуючий у суді І інстанції: Бурко Р.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Швеця Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта базова вища. працює водієм ТОВ «Шарк таксі», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , співмешкає, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2550 грн,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2550 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 536,80 грн. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 15.02.2023 року о 20 год. 25 хв. знаходячись за адресою: м. Кропивницький, пр. Університетський, 2/5, під час сварки з сусідами діставши з автомобілі належну йому мисливську рушницю здійснив постріл в повітря в межах населеного пункту та не відведеному для стрільби місці, чим порушив вимоги ст. 20 ЗУ "Про мисливське господарство та полювання", вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ст. 174 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він здійснив постріл в повітря з метою захисту власного життя та життя інших громадян.

При цьому, суд першої інстанції проігнорував його доводи, що сусіди бігли за ним та погрожували ножем близько 150 метрів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову судді суду першої інстанції скасувати, з таких підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що 15.02.2023 в ранці у нього з сусідкою ОСОБА_2 відбувся конфлікт через музику, яка заважала його дитині роботи уроки. Поїхавши на роботу, згодом йому зателефонувала його цивільна дружина та повідомила, що їй погрожують п`яні сусіди.

Приїхавши з роботи до дому, він постукав до них, з метою мирно врегулювати ситуацію. Зі столу встав ОСОБА_3 , його дружина, донька та зять який почав до нього підходити з ножем.

Він вибіг на вулицю, проте компанія почала переслідувати його. З метою самозахисту здійснив постріл в гору, а ячк вони заспокоїлися, безпосередньо він викликав працівників поліції.

В судовому засіданні адвокат Швець Р.Ю. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив про необхідність призначити експертизи та вказав, що патрон заряджений сіллю не є бойовим боєприпасам.

В суді апеляційної інстанції допитано свідка ОСОБА_4 яка пояснила, що є співмешканкою ОСОБА_1 зранку між нею та сусідкою із 14 кварти ОСОБА_5 виник конфлікт через музику, у зв`язку з чим ОСОБА_1 зробив їй зауваження, оскільки заважали проводити онлайн-заняття малолітній дитині.. Десь в обід сусіди почали погрожувати,як їй так і ОСОБА_1 .

Ввечері ОСОБА_1 постукав до сусідів в двері вийшов сусід у якому в руці був металевий предмет, виник конфлікт. ОСОБА_1 вийшов на вулицю за ним вибігли сусіди. На вулиці також відбувся конфлікт з приводу того, що ОСОБА_1 була зброя.

Також в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_6 яка пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 по сусідству ОСОБА_1 . Зранку між ОСОБА_1 та сусідами із 14 кварти відбувся конфлікт, оскільки ОСОБА_7 святкувала день народження та гучно слухала музику.

Близько 15 години прийшов сусід ОСОБА_3 та почав погрожувати ОСОБА_8 , вона подзвонила матері ОСОБА_1 та попросила, щоб ОСОБА_1 не сперечався з ним.

Коли приїхав ОСОБА_1 , він постукав до них, з метою мирно врегулювати ситуацію. Зі столу встав ОСОБА_3 , його дружина, донька та зять який почали на ОСОБА_1 наступати та погналися за ним на вулицю. В подальшому чула постріл та бачила, як всі бігали на вулиці.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП, настає за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Згідно з положеннями ст.17 КУпАП - особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до положень ст.18 КУпАП визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 наданих працівниками поліції в ході складання адміністративних матеріалів відносно нього, останній стверджував, що вимушений був зробити постріл з метою захисту від своїх сусідів, які погрожуючи побігли за ним.

Також в судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які будучи попередженими по кримінальну відповідальність пояснили про наявність конфлікту між ОСОБА_1 та сусідкою, у якій в той день був день народження та в подальшому переріс у сварку.

Пояснення ОСОБА_1 надані працівниками поліції в ході складання адміністративного протоколу відносно нього (а.с. 7) повністю ідентичні його поясненням наданих в ході судового розгляду та підтверджують поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які зазначили, що в ході словесної перепалки ОСОБА_1 з сусідами почалася сварка, під час якої ОСОБА_1 вискочив на вулицю та сусіди побігли за ним, проте на свій самозахист здійснив постріл в гору в метою самозахисту та недопущення будь-яких наслідків.

Проте, працівник поліції, який здійснював оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не перевірив ці обставини, не опитав інших учасників конфлікту стосовно причин пострілу, атому суд апеляційної інстанції не може первірити ці обставини за власною ініціативою.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані необхідної оборони, тобто при захисті державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління від протиправного посягання шляхом заподіяння посягаючому шкоди, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Отже, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №767918 від 15.02.2023 оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції та спростовується поясненнями ОСОБА_1 і свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Таким чином, встановлено невідповідність висновків викладених у протоколі у про адміністративне правопорушення фактичним обставинам справи, а отже доводи ОСОБА_1 є обґрунтованими та в його діях відсутнє порушення вимог ст.174 КУпАП, адже він діяв у стані крайньої необхідності, тобто з метою усунення небезпеки, яка загрожувала від агресивних дій своїх сусідів осіб.

В той же час суд вважає, що в умовах конфлікту, з метою вияснення відносин, ОСОБА_1 не повинен був йти на конфлікт з сусідами, а ті в свою чергу не повинні були бігти за ним на вулицю.

При цьому працівниками поліції за фактом вчинення пострілу складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.174 КУпАП, однак доводи останнього про наявність стану крайньої необхідності не перевірені під час складання адміністративних матеріалів.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.174 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, вивчивши та дослідивши всі обставини справи та докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про невідповідність висновків встановлених при складанні протоколу про адміністративне правопорушення фактичним обставинам справи, а отже доводи ОСОБА_1 та його захисника Швеця Р.Ю. є обґрунтованими та в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог ст.174 КУпАП, адже він діяв у стані крайньої необхідності, тобто з метою усунення небезпеки, яка загрожувала йому.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

За таких підстав, апеляційна скарга ОСОБА_1 . підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Діденка В.І. задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 174 КУпАП, - скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук