КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/7044/23 Головуючий у І інстанції Українець В.В.
Провадження № 33/824/3320/2023 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби - Юрківа Володимира Васильовичана постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «ВІЛАНТЕКС» (, Україна, 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 0175/10000/23 про порушення митних правил від 21 лютого 2023 року в зоні діяльності Одеської митниці (п/п «Рені - Джюрджюлешть») 15 червня 2020року із території Туреччини через митний кордон України автомобільним транспортним засобом з н.з. НОМЕР_1 на адресу ТОВ «Вілантекс» () переміщено товари «кондитерські вироби з цукру: жувальні гумки Love is в асортименті» у кількості - 2 200 пакувальних місць, вагою брутто 21 333,40 кг, нетто - 18 480 кг.

Переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 15 червня 2020 року № UA100110/2020/612321 на підставі товаросупровідних документів: CMR від 11 червня 2020 року № 20/003360, інвойсу від 11 червня 2020 року № GIB319.

Відповідно до товаросупровідних документів відправником товарів виступала компанія «ATASEHIR OTOMOTIV TURIZM INSAAT MIMARLIK MUHENDISLIK VE DIS TICARET LIMITED SIRKETI» (BARBAROS MAH. AHLAT SK. VARYAP MERIDIAN E1 BLOK 1А, офіс 157).

Після прибуття в зону діяльності Київської митниці, зазначені товари, на підставі договору про надання послуг митного брокера від 09 червня 2020 року № ВЛН-06/20, були заявлені декларантом ПП «88» () гр. ОСОБА_2 до митного оформлення та випуску у вільний обіг на митному посту «Київ-східний» за електронною митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ від 16 червня 2020 року № UA100110/2020/604174.

Разом із вказаною митною декларацією до митниці був наданий контракт

від 22 квітня 2020 року № 22042020, укладений між компанією-продавцем «ATASEHIR OTOMOTIV TURIZM INSAAT MIMARLIK MUHEND, VE DIS TIC. LTD. SIR.» (Туреччина) та покупцем - ТОВ «ВІЛАНТЕКС» (Україна) в особі директора ОСОБА_1 ; сертифікат про походження товару від 11 червня 2020 року № S0306424, міжнародний санітарний сертифікат від 11 червня 2020 року № 20-34-021182, пакувальний лист від 11 червня 2020 року б/н, а також інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації.

Відповідно до інвойсу від 11 червня 2020 року № GIB319, виставленого компанією «ATASEHIR OTOMOTIV TURIZM INSAAT MIMARLIK MUHENDI SLIK ve DIS TICARET LTD. STI» (Туреччина) до ТОВ «ВІЛАНТЕКС» (Україна), вартість товарів «жувальні гумки Love is в асортименті» вагою брутто 21 333,40 кг, нетто - 18 480 кг, становить - 20 350 доларів США.

З метою перевірки автентичності документів, на підставі яких здійснено митне оформлення товарів за митною декларацією від 16 червня 2020 року № UA100110/2020/604174, Державною митною службою України направлено запит до митної адміністрації Республіки Туреччини від 15 січня 2021 року № 08-15/15-03/11/677.

25 січня 2023 року до Київської митниці листом Департаменту контролю та адміністрування митних платежів Держмитслужби від 25січня 2023 року № 15/15-02/7.8/395 (вхід. митниці № 2470/4-15) надійшла відповідь митної адміністрації Республіки Туреччина.

Митні органи Туреччини до своєї відповіді надали копію експортної митної декларації від 11 червня 2020 року № 20341200ЕХ156821.

Згідно інформації, що міститься в отриманій копії експортної митної декларації, встановлено, що компанією «ATASEHIR OTOMOTIV TURIZM INSAAT MIMARLIK MUHENDISLIK VE DIS TICARET LIMITED SIRKETI» (BARBAROS MAH. AHLAT SK. VARYAP MERIDIAN E1 BLOK 157, Туреччина) на адресу «VILANTEX LIMITED LIABILITY COMPANY» (UKRAINE 08130 KYIV REGION KYIV-SVYATOSHINSKY DISTRICT PETROPAVLIVSKA BORSHCHAGIVKA)/ ТОВ «ВІЛАНТЕКС» (Україна, 08130, Київська обл., Києво - Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка), із території Туреччини автомобільним транспортним засобом з н.з НОМЕР_1 вивезено товари «жувальні гумки Love is в асортименті» у кількості 2 200 пакувань, вагою брутто 21 333,40 кг, нетто - 18 480 кг.

При цьому, у графі 22 «валюта та загальна сума за рахунком» експортної митної декларації від 11 червня 2020 року № 20341200ЕХ156821, складеної на підставі фактури (інвойс) від 11 червня 2020 року № GIB319, зазначена фактурна вартість товарів, яка становить 81 400 доларів США.

Отже, під час співставлення відомостей, зазначених в документах, надісланих митними органами Туреччини, з даними, вказаними у матеріалах митного оформлення товарів за митною декларацією від 16 червня 2020 року № UA100110/2020/604174, встановлено, що співпадають відомості щодо найменування товарів, кількості пакувальних місць, ваги, їх відправника та одержувача, реєстраційних даних інвойсу, номерних знаків транспортного засобу, в якому товари переміщено через митний кордон України. Відмінність встановлено у вартості товарів.

Тобто, відомості щодо вартості зазначених товарів в документах, отриманих від митних органів Туреччини, не відповідають даним, зазначеним в документах, поданих ТОВ «ВІЛАНТЕКС» при митному оформленні в Україні.

Таким чином, за результатами вивчення всіх вищевказаних документів встановлено, що товари «кондитерські вироби з цукру: жувальні гумки Love is в асортименті», у кількості 2 200 пакувальних місць, вагою брутто 21 333,40 кг, нетто - 18 480 кг та вартістю 81 400 доларів США, що згідно курсу НБУ на дату переміщення через митний кордон України (15.06.2020) (1 USD - 26,7303 грн) складає 2 175 846,42 грн, були переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

На момент переміщення товарів через митний кордон України (15.06.2020) на посаді керівника ТОВ «ВІЛАНТЕКС» () перебував гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинено дії/бездіяльність, які призвели до переміщення товарів загальною вартістю 2 175 846,42 грн через митний кордон України на підставі документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, і в його діях наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 02 червня 2023 рокузакрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року, представник Київської митниці Держмитслужби - Юрків В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді місцевого суду та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 % вартості товарів - безпосередніх предметів правопорушення, що становить 2175846,42 грн та стягнути їх вартість у розмірі 2175846,42 грн.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник Київської митниці зазначив, що судом першої інстанції не були прийняті до уваги та не враховані фактичні обставини справи, що в свою чергу призвело до прийняття необ`єктивного рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на положення ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

В судовому засіданні представник Київської митниці Держмитслужби - Юрків В.В. підтримав апеляційну скаргу.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Васильчук С.С. в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила її залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року залишити без змін.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби - Юрківа В.В. та захисника ОСОБА_1 - адвоката Васильчук С.С., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суддя місцевого суду у своїй постанові зазначив, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_3 вчинені дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю щодо дійсної вартості товару. Будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_3 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена частиною 1 статті 483 МК України..

Апеляційний суд з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи, в зоні діяльності Одеської митниці (п/п «Рені - Джюрджюлешть») 15.06.2020року із території Туреччини через митний кордон України автомобільним транспортним засобом з н.з. НОМЕР_1 на адресу ТОВ «Вілантекс» () переміщено товари «кондитерські вироби з цукру: жувальні гумки Love is в асортименті» у кількості - 2 200 пакувальних місць, вагою брутто 21 333,40 кг, нетто - 18 480 кг.

Переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 15 червня 2020 року № UA100110/2020/612321 на підставі товаросупровідних документів: CMR від 11 червня 2020 року№ 20/003360, інвойсу від 11 червня 2020 року № GIB319.

Відповідно до товаросупровідних документів відправником товарів виступала компанія «ATASEHIR OTOMOTIV TURIZM INSAAT MIMARLIK MUHENDISLIK VE DIS TICARET LIMITED SIRKETI» (BARBAROS MAH. AHLAT SK. VARYAP MERIDIAN E1 BLOK 1А, офіс 157).

Після прибуття в зону діяльності Київської митниці, зазначені товари, на підставі договору про надання послуг митного брокера від 09 червня 2020 року № ВЛН-06/20, були заявлені декларантом ПП «88» () гр. ОСОБА_2 до митного оформлення та випуску у вільний обіг на митному посту «Київ-східний» за електронною митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ від 16 червня 2020 року № UA100110/2020/604174.

Разом із вказаною митною декларацією до митниці був наданий контракт

від 22 квітня 2020 року № 22042020, укладений між компанією-продавцем «ATASEHIR OTOMOTIV TURIZM INSAAT MIMARLIK MUHEND, VE DIS TIC. LTD. SIR.» (Туреччина) та покупцем - ТОВ «ВІЛАНТЕКС» (Україна) в особі директора ОСОБА_1 ; сертифікат про походження товару від 11 червня 2020 року № S0306424, міжнародний санітарний сертифікат від 11 червня 2020 року № 20-34-021182, пакувальний лист від 11 червня 2020 року б/н, а також інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації.

Відповідно до інвойсу від 11 червня 2020 року № GIB319, виставленого компанією «ATASEHIR OTOMOTIV TURIZM INSAAT MIMARLIK MUHENDI SLIK ve DIS TICARET LTD. STI» (Туреччина) до ТОВ «ВІЛАНТЕКС» (Україна), вартість товарів «жувальні гумки Love is в асортименті» вагою брутто 21 333,40 кг, нетто - 18 480 кг, становить - 20 350 доларів США.

З метою перевірки автентичності документів, на підставі яких здійснено митне оформлення товарів за митною декларацією від 16червня 2020 року № UA100110/2020/604174, Державною митною службою України направлено запит до митної адміністрації Республіки Туреччини від 15 січня 2021 року № 08-15/15-03/11/677.

25 січня 2023 року до Київської митниці листом Департаменту контролю та адміністрування митних платежів Держмитслужби від 25 січня 2023 № 15/15-02/7.8/395 (вхід. митниці № 2470/4-15) надійшла відповідь митної адміністрації Республіки Туреччина.

Митні органи Туреччини до своєї відповіді надали копію експортної митної декларації від 11 червня 2020 року № 20341200ЕХ156821.

Згідно інформації, що міститься в отриманій копії експортної митної декларації, встановлено, що компанією «ATASEHIR OTOMOTIV TURIZM INSAAT MIMARLIK MUHENDISLIK VE DIS TICARET LIMITED SIRKETI» (BARBAROS MAH. AHLAT SK. VARYAP MERIDIAN E1 BLOK 157, Туреччина) на адресу «VILANTEX LIMITED LIABILITY COMPANY» (UKRAINE 08130 KYIV REGION KYIV-SVYATOSHINSKY DISTRICT PETROPAVLIVSKA BORSHCHAGIVKA) / ТОВ «ВІЛАНТЕКС» (Україна, 08130, Київська обл., Києво - Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка), із території Туреччини автомобільним транспортним засобом з н.з AI0063HK/AI7734XI вивезено товари «жувальні гумки Love is в асортименті» у кількості 2 200 пакувань, вагою брутто 21 333,40 кг, нетто - 18 480 кг.

При цьому, у графі 22 «валюта та загальна сума за рахунком» експортної митної декларації від 11 червня 2020 року № 20341200ЕХ156821, складеної на підставі фактури (інвойс) від 11 червня 2020 року № GIB319, зазначена фактурна вартість товарів, яка становить 81 400 доларів США.

21 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0175/10000/23 за ч. 1 ст. 483 МК України за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Виходячи з відомостей наданої митними органами Турецької Республіки, копії митної декларації від 11 червня 2020 року № 20341200ЕХ156821, відправником/експортером товарів, які виступали об`єктом перевірки, виступала компанія «ATASEHIR OTOMOTIV TURIZM INSAAT MIMARLIK MUHENDISLIK VE DIS TICARET LIMITED SIRKETI» (BARBAROS MAH. AHLAT SK. VARYAP MERIDIAN E1 BLOK 157, Туреччина), одержувачем - ТОВ «ВІЛАНТЕКС», а їх поставка здійснювалась у відповідності до рахунка фактури (інвойсу) від 11 червня 2020 року № GIB319, що відповідає відомостям документів, на підставі яких останні переміщені через митний кордон України.

При цьому, як слідує з відомостей наданої митними органами Турецької Республіки, копії митної декларації від 11 червня 2020 року № 20341200ЕХ156821у, вартість товарів, експорт яких здійснено на підставі рахунка фактури (інвойсу) від 11 червня 2020 року № GIB319, складала 81 400 доларів США на умовах поставки СРТ м. Київ згідно з Інкотермс, що перевищує вартість товарів, яка зазначена у поданому у якості підстави для переміщення цих товарів через митний кордон України рахунку-фактурі (інвойсі) від 11 червня 2020 року № GIB319.

Відповідно до відомостей інформаційних баз даних, в тому числі й тих, що перебувають у вільному доступі, на дату переміщення вищезазначених товарів через митний кордон України, на посаді керівника ТОВ «ВІЛАНТЕКС» перебував ОСОБА_1 який, перебуваючи на посаді керівника підприємства, відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язаний забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною і правдивою інформацією.

На підставі викладеного, 21 лютого 2023 року працівниками Державної митної служби України відносно громадянина України ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 1725/10000/23, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватися з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, - є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто є активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон Україниз використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників)та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщеннятоварів підроблених документівчи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі про порушення митних правил, та інших обставин, які мають значення для провадження у справі, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у встановленому законом процесуальному порядку. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому, таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

З протоколу про порушення митних правил № 1725/10000/23від 21 лютого 2023 року та доданих до нього документів вбачається, що підставою для порушення справи про порушення митних правил та складання протоколу відносно ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «ВІЛАНТЕКС», стали висновки митного органу про наявність в діях останнього ознак порушення митних правил, а саме переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Відповідно до ст. 49, 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Як передбачено ст. 51 МК України, митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до положень ст. 49 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яку заявляють декларант або уповноважена ним особа на підставі ч. 2 ст. 52 МК України.

В протоколі йдеться про подання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження того, що подані ТОВ «ВІЛАНТЕКС» документи отримані незаконним шляхом, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції не надано, що позбавляє можливості встановити наявність у діях керівника ТОВ «ВІЛАНТЕКС»ОСОБА_4 прямого умислу на вчинення дій, за які передбачена відповідальність ст.483 МК України.

Відповідно до ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, вищевикладеним повністю спростовуються доводи митного органу щодо подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліж проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України однією з форм приховування та переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, є неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Кожна із зазначених в даній статті форм приховування є підставою для відповідальності особи за порушення митних правил.

Згідно закону під неправдивими даними, що містяться у документах, які є підставою для переміщення товарів через митний кордон, слід розуміти неправдиві відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються.

Митним органом не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 як керівником ТОВ «ВІЛАНТЕКС» були вчинені дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю дійсної вартості товару.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази, які б беззаперечно вказували на те, що дії керівника ТОВ «ТОВ «ВІЛАНТЕКС» Лелечека були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що виходячи з норм ч. 3 ст. 62 Конституції України у суду відсутні підстави вважати в діях вказаної особи наявність ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Отже, наявність складу адміністративного правопорушення за участю ОСОБА_1 митним органом не доведена, а їх висновки базуються без врахування дійсних обставин справи.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що обставини, викладені у протоколі № 0175/10000/23від 21 лютого 2023 року щодо переміщення через митний кордон України товарів загальною вартістю 2 175 846,42 грнна підставі документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, на підставі яких складений зазначений протокол, не знайшли свого підтвердження в суді та спростовуються наданими до суду доказами.

Натомість, досліджені в апеляційному суді матеріали справи у їх сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не допущено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 458, ч. 1 ст. 483 МКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби- Юрківа Володимира Васильовичана залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 02 червня 2023 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній