Справа № 204/3128/23
Провадження № 3-зв/204/3/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Дружиніна К.М.,

за участю секретаря Сокола Д.О.,

захисника Павелко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву захисника Павелко Сергія Михайловича про відвід судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Самсонової В.В. та секретарю судового засідання по справі №204/3128/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява захисника Павелко Сергія Михайловича про відвід судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Самсонової В.В. та секретарю судового засідання по справі №204/3128/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В обґрунтування в заяві зазначено, що у провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться адміністративний матеріал складений відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Користуючись процесуальними правами, вважаємо за потрібне заявити відвід судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська та секретарю судового засідання, який грунтується на наступному. Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Слід зазначити, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів Ne34 від 08.06.2017 роз?яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов?язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУПАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об?єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису. Зважаючи на наведене, якість формування матеріалів протоколу є дуже важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи. Саме від якісно складеного протоколу про адміністративні правопорушення працівниками поліції і залежить повне та об?єктивне з?ясування обставин події, встановлення особи правопорушника ОСОБА_2 притягнення його до відповідальності. 3 огляду на такі принципи як верховенства права та змагальність сторін, презумпцію невинуватості, суд повинен дише надати оцінку зібраним працівниками поліції доказам, застосувавши до них такий стандарт доказування як «поза розумних сумнів». Натомість суддя Красногвардіського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова B.B, розуміючи, що зібраних поліцейськими доказів в адміністративному матеріалі, що складений відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,недостатньо для притягнення його до адміністративної відповідальності, вирішила з власної ініціативи допитати свідків, дані про яких не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД No459772, свідчення яких не можуть бути належними та допустимими в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння. Більш того тривалий час свідки не бажали з?являтися до суду для надання пояснень, однак суд (зокрема, секретар судового засідання) вмовляв (в прямому значення цього слова) таких осіб прибути до суду і надати свідчення, лише б довести винуватість ОСОБА_1 . Надалі секретар судового засідання, у коридорі будівлі Красногвардіського районного суду м. Дніпропетровська, пропонувала, у невстановлений жодним процесуальним кодексом порядок, відібрати адвокату пояснень у свідка і надати такі пояснення у письмовій формі в судове засідання під час наступного розгляду справи, без допиту такого свідка безпосередньо судом. Після категоричної відмови допиту свідка за запропонованою секретарем судового засідання процедурою, справу було відкладено, а свідка допитано у судовому засіданні. Допитаний свідок зазначив, що він не бачив, щоб ОСОБА_1 приводив у рух транспортний засіб, проте сам факт перебування ОСОБА_3 в транспортному засобі з ознаками алкогольного сп?яніння, на думку свідка є недопустимим і таких осіб слід «розстрілювати». Пояснень такого свідка для суду виявилося замало і суд вирішив, відкласти розгляд справи на іншу дату для подальших «вмовлянь» іншого свідка прибути до суду та надати нові свідчення, яких було б достатньо для притягнення особи до відповідальності. Вищезазначене свідчить про наявність в діях судді ОСОБА_4 , та секретаря судового засідання упередженого ставлення до розгляду справи N.204/3128/23, та власна жага судді, у будь-який спосіб, довести винуватість ОСОБА_3 , що не відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, порушує фундаментальні принципи права, адже суддя фактично перейняв на себе функцію слідства та обвинувачення (відшукує докази з метою доведення винуватість такої особи). Таким чином, вирішення справи все залежить від власного розуміння суддею такого філософського поняття, як «справедливість», тоді як справи повинна бути вирішена на підставі Закону (зібраних доказів достатньо для того щоб стверджувати, що особа поза розумних сумнів є винною - притягати до відповідальності, якщо ж такі докази у зібраному поліцією матеріалі відсутні - закривати провадження). Складовим елементом принципу верховенства права є рівність всіх перед законом, правова визначеність, якість і недвозначність правової норми. Це є підвалинами такого конституційного права, як права на захист. Натомість суд зводить таке права, як і в цілому роботу захисника, нанівець. Навіщо тоді такий правовий інститут, як «адвокатуру», якщо суддя все одно керується не Законом, а своїм розумінням «справедливості», і на підставі виключно такої справедливості ґрунтуються судові рішення ухвалені іменем України?! Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об?єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді. Для задоволення відводу за об?єктивним критерієм мають бути не шонайменці сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи. Вищезазначені обставини по справі викликають недовіру до складу суду у розгляді справи N204/3128/23 та змушують захисника звернутися з відповідною заявою про відвід та прийняти відвід судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська - Самсовновій В.В. та секретарю судового засідання по даній справі.

В судовому засіданні захисник Павелко С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав заяву про відвід, посилаючись на обставини, зазначені в заяві, просив задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Суддя Самсонова В.В. у судове засідання не з`явилася, повідомивши, що не бажає давати пояснення.

Заслухавши захисника, дослідивши заяву, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.21 рішення Європейського Суду з прав людини "Надточій проти України" (Заява N 7460/03) від 15 травня 2008 року, суд зазначив, що Уряд визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення ( 80731-10, 80732-10 ), проте заперечував проти того, що Митний кодекс ( 1970-12 ) має аналогічний характер. Суд не вбачає істотної різниці між Кодексом про адміністративні правопорушення, який, на думку Уряду, має карний кримінально-правовий характер, та розділом VIII Митного кодексу, який стосується окремих видів митних правопорушень, які також можна визначити як адміністративні правопорушення.

Отже, на підставі викладеного, за аналогією права, суд розглядає заяву захисника Павелко С.М. про відвід судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Самсонової В.В. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в порядку Кримінально-процесуального кодексу України.

Так, згідно ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

В статті 75 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Заява захисника Павелко С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді обґрунтована тим, що на думку захисника, суддя Самсонова В.В., розуміючи, що зібраних поліцейськими доказів в адміністративному матеріалі, що складений відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, недостатньо для притягнення його до адміністративної відповідальності, вирішила з власної ініціативи допитати свідків, дані про яких не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД No459772, свідчення яких не можуть бути належними та допустимими в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння, щоб довести винуватість ОСОБА_1 , тобто на думку захисника, суддя фактично перейняла на себе функцію слідства та обвинувачення, що на його думку свідчить по упередженість судді при розгляді даної справи.

Як зазначалося вище, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко визначено підстави для відводу судді.

Між тим, доводи, зазначені в заяві захисника Павелко С.М. фактично зводяться до його незгоди з діями судді під час розгляду справи, а саме щодо допиту свідків під час судового засідання по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а отже не можуть свідчити про упередженість судді. За таких обставин очевидним є висновок про те, що підстави для відводу судді, під час розгляду заяви захисника Павелко С.М. про відвід судді Самсонової В.В., судом не встановлені.

Враховуючи вищевикладене та відсутність підстав для відводу судді, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви захисника Павелко С.М. про відвід судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Самсонової В.В. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Що стосується відводу секретаря по справі№204/3128/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.79 КПК України, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, експерт, секретар судового засідання не мають права брати участі в кримінальному провадженні та відводяться за підставами, передбаченими частиною першою статті 77 цього Кодексу, з тим обмеженням, що їх попередня участь у цьому кримінальному провадженні як спеціаліста, представника персоналу органу пробації, перекладача, експерта і секретаря судового засідання не може бути підставою для відводу.

В частині 1 статті 77 КПК України зазначено, що прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Порядок вирішення питання про відвід визначений у статті 81 КПК України.

Так, згідно ч.1, ч.2 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Враховуючи викладене, вимоги заяви щодо відводу секретаря по справі №204/3128/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не підлягають розгляду у даному судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 21, 24, 75, 76,79, 80, 81 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви захисника Павелко Сергія Михайловича про відвід судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Самсонової В.В. та секретарю судового засідання по справі №204/3128/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.М. Дружинін