Єдиний унікальний номер судової справи 476/515/22
Номер провадження 33/812/358/23 Головуючий у місцевому суді: Чернякова Н.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 червня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №091211, який надійшов на розгляд до Єланецького районного суду Миколаївської області і був складений 07 листопада 2022 року, встановлено, що 07 листопада 2022 року о 23 год. 10 хв. в смт. Єланець по вулиці Парковій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки та моделі Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія було проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest. Тест №1651, результат 1.73‰. Вказаним водій порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 11 липня 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 червня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, посилаючись на те, що поважність його пропуску підтверджується заявою про отримання копії постанови суду від 04 липня 2023 року.

В судове засідання призначене на 08 серпня 2023 року особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи належним чином був повідомлений, причини неявки не повідомив та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , процесуальним правом заявити клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також правом подати до суду апеляційної інстанції письмові пояснення, не скористався.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, та правами, передбаченими ст.268 КУпАП не скористався, апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження без його участі.

Крім того, апеляційний суд виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити таку справу. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

Також, від імені захисника адвоката Марку О.В. на електрону адресу апеляційного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку перебуванням її у відпустці, без накладення кваліфікованого електронного підпису.

Положення КУпАП України не містять норм про можливість подачі до суду процесуальних документів в електронній формі, зокрема, у форматі WORD, PDF або JPG, шляхом їх надіслання на електронну пошту. Проте, не виключається подання скарги за правилами КУпАП, сформованої в підсистемі «Електронний суд» та скріпленої електронним цифровим підписом (ЕЦП), з урахуванням положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Згідно зі ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Статтею 6 вказаного закону встановлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ст.7 вказаного закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

За правилами ч.2 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Між тим, надіслана на електрону адресу суду заява від імені захисника адвоката Марку О.В. наведеним вище вимогам закону не відповідає, оскільки не містить електронного цифрового підпису.

У зв`язку тим, що вказана заява не має електронного цифрового підпису, то ця заява вважається такою, що не підписана особою, яка її подала, а відповідно не приймається апеляційним судом до уваги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в межах питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07 липня 1989 року).

Так у вказаному рішенні Європейського суду з прав людини зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілою стороною протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене ч.2 ст.294 КУпАП, надає особі, яка бажає оскаржити судове рішення, достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

При цьому, доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

До того ж, відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Зокрема підставою для поновлення такого строку може бути неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» п.27, та «Трух проти України»).

За матеріалами даного провадження встановлено, що справа неодноразово призначалась в суді першої інстанції на 13 грудня 2022 року, 09 січня 2023 року, 14 лютого 2023 року, 07 березня 2023 року, 29 березня 2023 року, 08 травня 2023 року, 01 червня 2023 року, 22 червня 2023 року, 26 червня 2023 року.

Так, у судовому засіданні від 26 червня 2023 року приймали участь особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Марку О.В. Після закінчення розгляду справи по суті суд вийшов до нарадчої кімнати для винесення постанови, попередньо проголосивши, що текст постанови буде проголошено 27 червня 2023 року.

За такого, ОСОБА_1 було достеменно відомо про винесення постанови відносно нього саме 27 червня 2023 року.

На оголошення постанови 27 червня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Марку О.В. не з`явились.

Постановою судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 мав право оскаржити вищевказану постанову протягом 10 днів з дня винесення постанови тобто по 07 липня 2023 року включно.

Копію вищевказаної постанови особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисник адвокат Марку О.В. отримали 04 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції лише 11 липня 2023 року.

Як вище зазначалось, з рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Процедура визначення строку для подання апеляційної скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був обізнаний про винесення оскаржуваної постанови 27 червня 2023 року, отримав її копію 04 липня 2023 року, та міг звернутися з апеляційною скаргою до суду в строки, передбачені КУпАП, тобто до 07 липня 2023 року включно (протилежного судом не встановлено).

Крім того, будучи обізнаним про призначене на 27 червня 2023 року оголошення постанови суду та не з`явившись у судове засідання (поважних причин неявки не зазначено), ОСОБА_1 самостійно позбавив себе можливості ознайомитись зі змістом цієї постанови у день її винесення.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на звернення до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 у скарзі не зазначає.

Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про те, що особа, яка подає апеляційну скаргу, приймала участь у судових засіданнях суду першої інстанції, та була обізнана про ухвалення судом постанови 27 червня 2023 року, а так зважаючи, на принцип диспозитивності, який передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне, та враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення її до суду в межах встановленого КУпАП строку. При цьому, обставини, на які посилається особа, яка подає апеляційну скаргу, не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації нею своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Доводи щодо дати отримання копії постанови суду як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки положення пов`язують строки оскарження виключно з моментом винесення судом відповідної постанови, а не з моментом її вручення особі.

За такого, оскільки апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду не містять обґрунтування, як саме зазначені апелянтом обставини унеможливили вчасне оскарження постанови суду, то суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не вирішує інші клопотання у справі та не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного судового рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Отже, відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження є підставою для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова