Провадження № 3/466/408/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

у с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №779113 від 21.12.2022 встановлено, що 21.12.2022 о 15:30год. за адресою: м. Львів, вул. Базарна,11, здійснював реалізацію слабоалкогольних напоїв без документів, дозволів та ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, порушивши правила торгівлі, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

При розгляді матеріалів адміністративної справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 21.12.2022 о 15.30год. чекав в приміщені магазину свою дружину ОСОБА_2 , щоб забрати її з роботи додому. З собою він мав два ящики пива, які прибав для власного споживання. В даному магазині він не працює та пиво не продавав.

ОСОБА_1 подав на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Суддя дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП з наступних підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ст. 17 вказаного вище закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частино 1 ст. 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Системне тлумачення вказаних вище норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та ГПК України дає підстави дійти висновку, що роздрібна торгівля тютюновими виробами та горілчаними виробами дозволяється лише суб`єкту господарювання і за наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

З огляду на викладене, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Так, за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання та не здійснює підприємницьку діяльність.

Крім того, в протоколі відносно ОСОБА_1 не зазначено і до нього не додано жодних доказів, які б підтверджували що в зазначений день, час та місце він здійснював роздрібну торгівлю пивом без наявності ліцензії, враховуючи при цьому, що роздрібна торгівля це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку.

В даному випадку з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 продав комусь пиво і отримала за це гроші. Вказані обставини жодними документами не зафіксовані.

Суд вважає, що сам по собі факт виявлення в кіоску пива і його вилучення працівниками поліції не свідчить про здійснення роздрібної торгівлі ним.

При ухваленні цього рішення суд не бере до уваги додані до протоколу фотознімки, на якому зображений кіоск та металеві ємкості, оскільки на них неможливо ідентифікувати місце події та визначити вид алкогольних напоїв. Зазначені фотознімки жодною уповноваженою особою органів поліції не засвідчені. Протокол огляду місця події, під час якого могли бути застосовані фототехнічні засоби, до справи не долучений, в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про застосування технічних засобів фіксації також відсутні.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, виходячи з вимог ст.252,280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, належність його до суб`єкту цього правопорушення, належними та допустимими доказами не доведений.

Протокол про адміністративне правопорушення як доказ вчинення адміністративного правопорушення суд не бере до уваги, оскільки, як вже зазначалось вище, він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, у зв`язку з чим на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.ст.7, 9, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. В. Свірідова