ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 Справа №607/18645/22 Провадження №3/607/8670/2022 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М.,розглянувши матеріали справ, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, який раніше притягався до адміністративної відповідальності постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2022 та 04.11.2022 за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.184 КУпАП,

за ч.2 ст.173-2, ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2022 на розгляд судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2, ч.2 ст.184 КУпАП.

18.12.2022 о 20-ій год. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, перебуваючи в п`яному вигляді за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: чинив моральний та психологічний тиск, виражався нецензурною лайкою та погрожував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 18.12.2022 близько 20-ої год. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 у присутності своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав її нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск та погрожував, чим порушив вимоги п.2 ч.1 ст.1 «Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Також, 18.12.2022 о 20-ій год. ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав алкогольні напої у присутності своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/18645/22 (провадження №3/607/8670/2022), №607/18648/22 (провадження №3/607/8671/2022) та №607/8650/22 (провадження №3/607/8672/2022) щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справ, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке 09.01.2023 було особисто вручене ОСОБА_1 , останній в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Крім цього, на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_1 достеменно знаючи про дату, час та місце розгляду даних справ щодо нього, не повідомивши причин неявки, в судове засідання не з`явився, клопотань по відкладення розгляду справи не надав, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст.268 КУпАП, згідно яких адміністративні правопорушення за ч.2 ст.173-2 та ч.2 ст.184 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.2 ст.173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 р.І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно норм зазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 р.І даного Закону, дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Згідно ч.2 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене особою повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.184 КУпАП.

Диспозиція частини другої ст.184 КУпАП є бланкетною нормою, та відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 Сімейного кодексу України. Так, згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини та фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Також, згідно ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 та ч.2 ст.184 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАВ №734600, серії ВАВ №548242 та серії ВАВ №548243 від 19.12.2022, складених у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1 із долученим до них диском із відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.12.2022, згідно якого 18.12.2022 о 20-ій год. ОСОБА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 у присутності своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме: виражався нецензурною лайкою та погрожував, а також розпивав алкогольні напої; рапорті поліцейського офіцера громади Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Микитіна Н. від 19.12.2022, згідно якого 18.12.2022 о 20-ій год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав у присутності своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , алкогольні напої; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 19.12.2022, з яких вбачається, що 18.12.2022 о 20-ій год. її чоловік ОСОБА_1 за місцем їх спільного місця проживання, вчинив відносно неї у присутності їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство а саме: виражався нецензурною лайкою та погрожував, а також розпивав алкогольні напої; ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.09.2013, згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є спільною дитиною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; постанові судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.11.2022 у справі №607/14201/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП; постанові Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2022 у справі №607/14197/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 18.12.2022 о 20 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 та ч.2 ст.184 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 та ч.2 ст.184 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

При прийнятті рішення, суд також враховує й те, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складених щодо нього протоколах обставин.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно ст.17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, дані про його особу, ступінь вини, а також доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2, ч.2 ст.184 КУпАП та застосувати щодо нього у відповідності з вимогами ст.36 КУпАП адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В даному випадку більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ОСОБА_1 є вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, яке передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, що вказує на необхідність накладення стягнення в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Для застосування інших видів адміністративних стягнень, які є більш суворими, достатніх підстав не убачається.

На думку суду, застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення №607/18645/22 (провадження №3/607/8670/2022) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення №607/18648/22 (провадження №3/607/8671/2022) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №607/18650/22 (провадження №3/607/8672/2022) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/18645/22.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2, ч.2 ст.184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

СуддяІ. М. Царук