Справа № 375/1147/22
Провадження № 3/375/58/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року смт Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Штифорук Оксана Вікторівна, розглянувши матеріали, які надійшли від батальону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
неповнолітнього ОСОБА_1 , повних 17 років, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, навчається у ДНЗ «Білоцерківське ПТУ № 5» студент ІІІ курсу спеціальність «токар-автослюсар», працює неофіційно, має постійний неофіційний дохід,зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,
за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), якому роз`яснені права за ст. ст. 10, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній ОСОБА_1 10.11.2022 о 00 год 05 хв в с. Ольшаниця Білоцерківського району Київської області по вул. Лісова керував автомобілем ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Він же, 10.11.2022 о 00 год 05 хв в с. Ольшаниця Білоцерківського району Київської області по вул. Лісова керував автомобілем ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Постановою Рокитянського районного суду Київської області від 23.12.2022 об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 № 375/1147/22 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та № 375/1148/22 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Об`єднаному провадженню присвоєно номер № 375/1147/22.
Неповнолітній ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні всіх адміністративних правопорушень, які ставляться йому у провину, визнав повністю, щиро розкаявся. Суду пояснив, що він за власні кошти купив по технічному паспорту автомобіль ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , який не реєстрував, керував автомобілем по технічному паспорту. Посвідчення водія взагалі не отримував, так як не досяг віку, з якого дозволено отримувати посвідчення водія відповідної категорії. Проживає з матір`ю, батьки розлучені, батько проживає окремо. Напередодні ввечері 09.11.2022 о 00 год 05 хв він з другом після роботи вживали алкоголь, пили горілку, кількості він вже не пам`ятає, але випив багато. Після він сів за кермо належного йому автомобіля ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 та поїхав додому. В с. Ольшаниця Білоцерківського району Київської області по вул. Лісова його зупинили працівники поліції, виявили, що він в стані алкогольного сп`яніння, та не має прав керування автомобілем, склали два протоколи. Щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтвердила обставини, зазначені у всіх протоколах про адміністративні правопорушення. Додала, що син її слухається, чемно себе поводить, старанно вчиться, вона здатна впливати на нього та виховувати сина, він прислухається до неї. В той день син її не послухався, в чому щиро розкаюється.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов такого висновку.
Окрім пояснень неповнолітнього ОСОБА_1 в судовому засіданні, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП, також стверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД18 № 356512 від 10.11.2022, ААД № 356844 від 10.11.2022; направленням на огляд водія на виявлення стану сп`яніння від 10.11.2022; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 10.11.2022, за результатами якого водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат складає 2,05% проміле; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10.11.2022; рапортом інспектора взводу № 2 роти № 1 батальону УПП в м. Біла Церква Кобзар А.; додатком до протоколу диском з відеозаписом з нагрудної камери № 475497 від 10.11.2022, іншими матеріалами справи.
Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Пунктом 2.9 "а" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.1 "а" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його законного представника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях неповнолітнього ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, його вина доведена та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковано правильно. Окрім того, вважаю доведеною вину неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 126 КУпАП правильною, оскільки він керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
За таких обставин, оцінюючи ці докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що ці докази є належними та допустимими в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, а також свідчать про те, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, з огляду на характер правопорушень, не вбачається, тому він підлягає адміністративної відповідальності на загальних підставах.
Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Згідно із ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан.
Обставинами, які пом`якшують відповідальність, визнаю щире розкаяння винного та вчинення правопорушення неповнолітнім, обставин, які б обтяжували відповідальність за адміністративні правопорушення, не встановлено.
Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Беручи до уваги вимоги Розділу Першого Правил дорожнього руху, де зазначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та має відповідне посвідчення водія, тому до неповнолітнього ОСОБА_1 не може бути застосовано стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами, так як такого права він не набував, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні та матеріалами справи.
Враховуючи особу винного, який неофіційно працює, має неофіційний дохід, має у власності транспортний засіб, кількість та характер вчинених ним діянь, всі обставини справи в їх сукупності, а також те, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкціями ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, визначивши остаточне стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав свою вину у скоєному, щиро розкаявся, є студентом ІІІ курсу, на теперішній час працює неофіційно та має неофіційний дохід.
Крім того, згідно з п. 28 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Оскільки неповнолітній ОСОБА_1 не отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосовано.
Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи, вважаю, що за вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідне та достатнє для попередження нових правопорушень.
З огляду на ці обставини та враховуючи значний розмір стягнення, відповідно до статті 301 КУпАП, суд вважає за можливе відстрочити виконання постанови у частині накладення штрафу на п`ять місяців.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно також стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Керуючись статтями 283, 284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами;
- за ч. 2 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави (Рахунок отримувача: UA0010001; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 3795598; код класифікації доходів бюджету: 21081300) в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Штраф має бути сплачений особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, штраф у подвійному розмірі в сумі 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень, відповідно до статті 308 Кодеску України про адміністративні правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на користь держави (рахунок отримувача: UA 0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Відстрочити виконання постанови у частині накладення штрафу на п`ять місяців.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Суддя Оксана Штифорук

Постанова набуває законної сили _____________

Постанова може бути пред`явлена до виконання до ______________