ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 рокуСправа № 951/123/23
Провадження №3/951/110/2023

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І. в залі суду в смт. Козова Тернопільської області, розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності (смт. Козова) Бережанського відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

07.02.2023 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497585 від 06.02.2023 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2023 серії ДПР18 №497585 06.02.2023 року о 08 год. 00 хв. в с. Купчинці, Тернопільська область гр. ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду працівниками поліції та відмовився проїхати в медичний заклад для огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10Є Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 07.02.2023 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497583 від 06.02.2023 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2023 серії ДПР18 №497583 05.02.2023 року о 02:00 год. в с. Купчинці вул. Набережна гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «MERSEDES ML-270» державний номерний знак НОМЕР_1 не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки внаслідок чого здійснив наїзд на металеву огорожу внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками та огорожа отримала пошкодження,чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Також, 07.02.2023 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497583 від 06.02.2023 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2023 серії ДПР18 №497584 05.02.2023 року о 02:00 год. в с. Купчинці вул. Набережна гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «MERSEDES ML-270» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив ДТП, після чого залишив місце події,чим порушив п. 12.10 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину вчинених адміністративних правопорушеннях визнав повністю, зазначив, що йому було не відомо про заборону вживання алкоголю після вчинення дорожньо-транспортної пригоди і що після ДТП потрібно дочекатися приїзду поліції.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, дорожньо-транспортна пригода це - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Предметом будь-якої ДТП є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об`єктів. Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, а саме вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

В силу п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Предметом будь-якої ДТП є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.

У свою чергу стаття 122-4 КУпАП, тягне відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Так, окрім визнання вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497583 від 06.02.2023 та серії ДПР18 №497584 від 06.02.2023 в яких викладені обставини вчинення правопорушення та сумнівів не викликають; схемою місця ДТП, яка сталася 06.02.2023 о 10:00 год. в с. Купчинці, вул. Набережна, Купчинецької ОТГ; електронним рапортом інспектора-чергового Сектору поліцейської діяльності (смт. Козова) Бережанського відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області Пітури П. В. від 06.02.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 06.02.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.02.2023; фотоілюстраціями місця ДТП; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №643396 від 06.02.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста гривень); а також іншими матеріалами адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зазначені докази, враховуючи характер отриманого автомобілем пошкодження, місце зіткнення та інші відомості викладені у схемі місця ДТП, вважаю, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України доведена належними та допустимими доказами у справі.

Крім того, у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п.2.10є ПДР України в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, окрім визнавальних пояснень, підтверджується матеріалами справи, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497585 від 06.02.2023 в якому викладені обставини вчинення правопорушення та сумнівів не викликає; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водія ОСОБА_1 , із якого вбачається, що огляд на стан не проводився у зв`язку із відмовою останнього від проходження; направленням на огляд до КНП «Козівська ЦРЛ КСР» водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.02.2023, яким порушник не скористався, оскільки з направлення вбачається, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою останнього від проходження, порушник до медичного закладу не доставлявся; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.02.2023; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №643396 від 06.02.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста гривень), а також іншими матеріалами адміністративного правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП України встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , є визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Так, згідно довідки №346/108/01-23 від 07.02.2023 року виданої начальником Сектору поліцейської діяльності ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області Михайлом Швайкою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", згідно з якими позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відтак, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП слід визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.33-35, 36, 122-4, 124, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення №951/123/23, №951/124/23, №951/125/23, відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №951/13/23.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок на рахунок №UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві, код банку отримувача 899998, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) (код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 10 /десяти/ днів з дня її винесення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ірина БРАТКІВ