Справа № 676/5177/23
Провадження № 3/676/1634/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у складі Шульга К. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фельдшер швидкої допомоги,

за частиною 1 статті 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Кам`янець-Подільським РУП ГУНП у Хмельницькій області до суду направлено адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 164 КУпАП, скоєного за наступних обставин: 05.07.2023 о 11.54 год. було встановлено провадження ОСОБА_1 підприємницької діяльності, а саме здачу в оренду кімнат для відпочинку, чим порушено статтю 58 Господарського кодексу України та п.2 статті 50 Цивільного кодексу України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно надає в оренду для тимчасового розміщення дві кімнати у переобладнаному вагончику в рамках «зеленого туризму». Отриманий дохід декларує, сплачує податок та інші платежі за реквізитами, які отримує в податковій інспекції, про що надав копії відповідних квитанцій. Наполягав, що правопорушення не вчиняв.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає господарську діяльність, тобто будь-яку діяльність особи, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

При цьому, відповідно до частини 1 статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Щодо посилання ОСОБА_1 на надання кімнат для проживання в рамках «зеленого туризму», суд звертає увагу на наступне.

Даний вид туризму, передбачає перебування туристів у власному житловому будинку сільського господаря, окремому (гостьовому) будинку або на території особистого господарства.

Основними актами нормативно-правового регулювання, які підтверджують законність провадження зеленого туризму в Украі?ні, як галузі туристичного бізнесу, є Закон Украі?ни «Про туризм» та постанова Кабінету Міністрів Украі?ни від 15.03.2006 №297 «Порядок надання послуг з тимчасового розміщення (проживання)» (далі Порядок).

Вказаний Порядок визначає, що готелі та інші об`єкти, призначені для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання) (далі засоби розміщення), поділяються на: колективні засоби розміщення загальною кількістю місць 30 або більше, в яких надають місце для ночівлі в кімнаті чи іншому приміщенні і за які справляється плата за встановленими цінами; індивідуальні житло, в якому за плату або безоплатно надається обмежена кількість місць (менш як 30). У такому засобі одиниці розміщення (кімнати, житло) повинні бути відокремлені одна від одної.

Послуги з тимчасового розміщення (проживання) це діяльність юридичної та фізичної особи з надання місця для ночівлі у засобі розміщення за плату, а також інша діяльність, пов`язана з тимчасовим розміщенням (проживанням), передбачена законом.

Фізичні особи власники або орендарі індивідуальних засобів розміщення надають послуги з тимчасового розміщення (проживання) без державної реєстрації їх як суб`єктів підприємницької діяльності.

Ліцензування послуг із розміщення та харчування туристів законом не вимагається.

Таким чином встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, як доказ вини ОСОБА_1 є недостатньо мотивованим, оскільки він не містить у собі достатніх даних, які б безпосередньо вказували на здійснення ним самостійної, ініціативної, систематичної діяльності із здійснення саме підприємницької діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії, а також отримання доходу з вказаної діяльності.

Отже, враховуючи, що протокол є одним з доказів у справі, однак складений з порушенням вимог статті 251 КУпАП, тому не може вважатися допустимим. Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

Згідно з частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене суд вважає, що відсутні належні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 164 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 9, 164, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Хмельницької області К. М. Шульга