Справа № 346/5047/22
Провадження № 33/4808/104/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Валігурська Л. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Ломничука Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19.11.2022 року о 18.20 в с. Вескресінці, по вул. Сагайдачного, керував транспортним засобом марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в станы алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820»,результат тесту №4105 позитивний 0,78 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат захисник Ломничук Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду, виходячи з того, що суд неналежним чином дослідив докази, здійснивши неповне встановлення всіх обставин справи.

Посилається на те, що адміністративні матеріали складені з грубим порушення норм законодавства, а порядок здійснення відеофіксації, як основного доказу вчинення адміністративного правопорушення, не було дотримано.

Вказує на те, що в запереченні, яке було подано до суду першої інстанції, зазначалося, що працівники поліції не повідомили, що ведеться відеозапис розмови, а відеозйомка проводилася з грубим порушенням чинного законодавства, адже не містить дати та часу відеозйомки.

Зазначає, що вказаним відеозаписом не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Просить взяти до уваги, що ОСОБА_1 висловив свою довіру працівникам поліції не щодо законності проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння чи керування транспортним засобом, а мав на меті вказати свої заперечення в протоколі про адміністративне правопорушення, проте, працівники поліції не складали при ньому жодних документів, тому й не надали повний відеозапис або здійснили відеофіксацію лише частини діалогу. Суд першої інстанції дійшов передчасних висновків в даному аспекті та без належних на те підстав зайняв сторону працівників поліції.

Суд першої інстанції не взяв до уваги та не наддав оцінку даним твердженням. Наголошує, що ОСОБА_1 не підписував жодних документів, адже вони при ньому не складалися. Вважає, працівники поліції повинні доводити цю обставину шляхом надання суду повного відеозапису, який би об`єктивно відображав дотримання ними процедури оформлення адміністративних матеріалів.

Покликається на те, що ОСОБА_1 не було вручено примірник відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, а тому фактично йому не було пред`явлено обвинувачення, що є грубим порушенням процесуального порядку оформлення адміністративних матеріалів.

Вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам чинного законодавства, адже судом не було здійснено повне,всебічне та об`єктивне дослідження матеріалів справи.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі відносно притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ломничук Ю.Ю. не з`явились, хоча в установленому законом порядку повідомлялись про розгляд апеляційної скарги.

Разом з тим, від захисника адвоката Ломничук Ю.Ю. надійшла заява в який він просить розглянути апеляційну скаргу без його участі та без участі, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, захисник вказує на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та долучив до своєї заяви копію військового квитка, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності з 15.03.2021 року прийнята на військову службу за контрактом.

Відповідно до повідомлення ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.02.22023 року ОСОБА_1 не проходить військову службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності та її захисник самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується рішення, яким ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища у зв`язку з чим участь особи, яка притягається до відповідальності та його захисника в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги може бути проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомлена про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту доводів апеляційної скарги вбачається, що адвокат захисник Ломничук Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції необгрунтованою, винесеною передчасно, без з`ясування судом всіх фактичних обставин справи.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №118662 від 19.11.2022, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 19.11.2022, результатом тесту газоаналізатора «Alcotest Drager-6820», відео-файлом з відео-реєстратору поліцейського.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №118662 від 19.11.2022 року, ОСОБА_1 19.11.2022 о 18 год. 20 хв. в с. Воскресінці по вул.Сагайдачного, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6820. Результат 0,78 % проміле, тест № 04103.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП Коломийського РВП, лейтенантом поліції ОСОБА_2 , з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи, про що свідчить його власноручний підпис.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стоїть підпис ОСОБА_1 .

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", результат огляду 0,78 проміле, з результатами огляду водій згідний, що підтверджується його власноручним підписом.

Також до матеріалів справи додано направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 19.11.2022, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду 0,78 проміле;

Також в матеріалах справи наявний результат тесту газоаналізатора «Alcotest Drager-6820», який проведений 19.11.2022 о 18:35 годині, згідно якого результат тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння №4105 позитивний 0,78 проміле.

Як вбачається з рапортів поліцейського СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції Берило П. та інспектор СРПП Коломийської РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції Кубаєвич Д. перебували на патрулюванні, а саме 19.11.2022 року о 18 год.20 хв. в с.Воскресінці по вул.Сагайданочного було зупинено транспортний засіб «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 ,. В ході спілкування з водієм в них виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, за наявності наступних ознак: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації руху. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку, на місці зупинки пройти тест на факт встановлення алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотест «Drager 6820» даний водій погодився.Результат позитивний 0,78%.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції разом із копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи захисника ОСОБА_4 про невручення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є безпідставними, так як в протоколі є наявний підпис ОСОБА_1 про те. що він ознайомлений зі змістом прооколу та отримав його копію.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В розумінні приписів статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозаписи, які долучені працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що відеозапис є достатньо інформативним, належним та допустимим доказом, отриманим у встановленому законом порядку, дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зокрема, зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест» на місці зупинки транспортного засобу. Тест на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був проведений за допомогою приладу «Драгер Алкотест». Результат тесту склав 0,78 проміле, щодо яких ОСОБА_1 жодних заперечень та зауважень щодо проведеної процедури не вносив. На пропозицію проїхати до лікарні для проходження повторного огляду відмовився, повідомивши про те, що представникам поліції довіряє.

Дані відеозапису повністю узгоджуються з даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с.1), з роздруківкою результатів огляду (а.с. 4), з даними Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами яких отримано позитивний результат 0,78 проміле (а.с.2).

Зокрема, зі змісту свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки№ 12-01/2302 встановлено, що за результатами повірки встановлено, що газоаналізатор «Alkotest 6820» № ARHE-0365 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 .(а.с.5).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що дані відеозапису свідчать про те, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та по завершенню огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу, повністю погодився із позитивним результатом, не бажав спростувати вказаний результат шляхом проведенні відповідного огляду у медичному закладі та зазначив, що повністю довіряє працівникам поліції.

Апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських, які діяли в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який надав добровільну згоду на огляд на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Драгер», з позитивним результатом якого (0,78 проміле) добровільно погодився, про що ствердив повідомивши про це на відеозаписі. Таким чином, оглянуті відеозаписи повністю узгоджуються із сукупністю інших доказів по справі, які підтверджують вину у вчиненні правопорушення.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно, як водій транспортного засобу, пройшов на місці відповідний огляд на стан сп`яніння, яким було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та погодився із позитивним результатом такого огляду.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити обставини, які прямо вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. які свідчать про те, що вказані відеозаписи необхідно визнати як недопустимі докази.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Апеляційний суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення судом першої інстанції враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника ОСОБА_1 , ступінь його вини.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Ломничука Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв