Справа № 357/8664/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані та РНОКПП відсутні в матеріалах справи, непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 425143 від 09.07.2023 року: 09.07.2023 року о 08 год. 29 хв. в м. Біла Церква, по пров. Івана Гонти, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, ARLM-0358, проба позитивна 1.90 проміле.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, проте в судові засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Солодовніков О.П. не заперечував проти розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 268 КУпАП, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 достеменно знав про розгляд справи відносно нього Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, заяв та клопотань про відкладення розгляду даної справи до суду не надсилав, та беручи до уваги відсутність заперечень захисника проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Солодовніков О.П. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та надав суду відповідні клопотання про закриття провадження у справі.

Зокрема захисник вказував, що працівниками поліції було внесено доповнення до протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується копією протоколу, котра була надана ОСОБА_1 . Також адвокат вказав, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом проведеного поліцейським огляду та вказував, що алкоголю не вживав, однак працівники поліції проігнорували вказану незгоду ОСОБА_1 , а на запитання ОСОБА_1 щодо огляду в медичному закладі, поліцейські зазначили, що огляд у медичному закладі жодним чином не відрізняється та результати огляду в медичному закладі також покажуть, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим працівники поліції фактично відмовили ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Солодовнікова О.П., дослідивши клопотання адвоката Солодовнікова А.Б. про закриття провадження у справі з додатками, а також докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 425143 від 09.07.2023 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.07.2023, роздруківку результату огляду на стан алкогольного сп`яніння від за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510» від 09.07.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт від 09.07.2023, відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи суддя встановив, що 09.07.2023 року о 08 год. 29 хв. в м. Біла Церква Київської області, по пров. Івана Гонти, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції.

З відеозаписів з нагрудної камери поліцейського слідує, що працівник поліції зазначив, що в ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов даний огляд.

Результат проведеного поліцейським огляду з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510 OIML» становив 1.90 проміле, на що ОСОБА_1 вказав, що такого не може бути та вказав, що алкоголю він не вживав, після чого працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи потрібно їхати до лікарні, на що ОСОБА_1 зазначив, що непотрібно. При цьому суддя зауважує, що працівники поліції не з`ясовували у ОСОБА_1 його ставлення до результату огляду, зокрема його згоду чи незгоду з даним результатом, натоміть починають здійснювати оформлення документів.

В подальшому поліцейський надає ОСОБА_1 для підпису акт огляду та вказує, аби в акту огляду ОСОБА_1 вказав «згоден» та проставив свій підпис, а в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції аби ОСОБА_1 власноручно зазначив, що в лікарню їхати не потрібно, на що ОСОБА_1 запитав у поліцейських, що буде у тому разі якщо він пройде огляд в закладі охорони здоров`я. На запитання ОСОБА_1 працівники поліції вказали ОСОБА_1 , що результат огляду буде аналогічним та все одно буде встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та проходження огляду в закладі охорони здоров`я нічого не змінить, а тому фактично працівники поліції переконали ОСОБА_1 у незмінності результату огляду та відмовили його від проходження повторного огляду у закладі охорони здоров`я.

З даного приводу суддя зазначає, що такі роз`яснення з боку працівників поліції є недостовірними та неприпустимими, та як наслідок тягнуть за собою відмову особи від проходження огляду в медичному закладі у лікаря нарколога, при цьому суддя зважає на чітку незгоду ОСОБА_1 з результатом проведеного поліцейським огляду.

Слід зазначити, що прилад, яким працівники поліції здійснюють огляд водіїв, може мати певні технічні несправності, помилки, тощо, можуть мати місце порушення вимог експлуатації приладу, неправомірні дії з боку поліцейських, та інші обставини, котрі можуть призвести до хибного результату приладу, у зв`язку із чим нормами національного законодавства передбачено можливість проходження повторного огляду в закладі охорони здоров`я у разі незгоди водія з результатом проведеного поліцейським огляду.

При цьому суддя вказує, що в ході огляду водія в закладі охорони здоров`я, заключний діагноз встановлюється лікарем, який користуючись своїми спеціальними знаннями та за результатами огляду обстежуваної особи, її клінічних показань, результатів технічних засобів, лабораторних досліджень, встановлюється заключний діагноз обстежуваної особи після чого лікар складає відповідний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджує перебування особи в стані сп`яніння або ж спростовує стан сп`яніння.

Варто також зауважити, що будь-яка особа не є значно обізнаною в правовому полі, зокрема й процедурі огляду водія на стан сп`яніння. Водночас саме працівники поліції є представниками державної влади, на яких й покладається обов`язок достовірного роз`яснення особі її прав та обов`язків та незрозумілих для такої особи обставин та процесуальних дій в ході документування (виявлення) правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

За змістом статей 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, окрім фіксації правопорушень, здійснює також превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що в даному випадку вбачалась чітка незгода ОСОБА_1 з результатом проведеного поліцейським огляду та зазначення останнього, що алкоголю він не вживав. ОСОБА_1 цікавився у працівника поліції щодо процедури повторного огляду у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що отримав недостовірну інформацію (роз`яснення) від працівників поліції, які фактично відмовили останнього від проходження повторного огляду у медичному закладі, а тому суддя констатує, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому суддя також бере до уваги значний показник результату огляду, натомість відеозаписи не відображають виражених ознак алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 , які характерні при вказаному стані сп`яніння особи, зокрема порушення мови, порушення координації рухів, тощо.

Тому враховуючи вищевикладене, та у відповідності до ч.5 ст. 266 КУпАП результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведеного поліцейським на місці за допомогою спеціального технічного засобу слід вважати недійсними, оскільки було порушено процедуру проведення огляду, зокрема п.6 Порядку, п.7 розділу І Інструкції ч.3 ст.266 КУпАП, а відтак вони є недопустимим доказом у справі, тому не беруться судом до уваги при вирішенні даної справи.

Інших доказів того, що ОСОБА_1 09.07.2023 керуючи транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння до матеріалів справи не було додано, при цьому у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Європейський суду з прав людини притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221,ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ