Єдиний унікальний номер 728/393/23
Номер провадження 3/728/217/23
П О С Т А Н О В А
03 квітня 2023 року м. Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі
головуючої судді Роздайбіди О.В.,
при секретарі Петренко О.Г.,
розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 10 класу Рубанської середньої школи,
за ч.2 ст.126,ч.1 ст.121-3 КУпАП,-
Згідно з протоколом серії ААД № 158147 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у якому зазначено про те що 14 лютого 2023 року о 17 год 50 хв в с. Рубанка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Загребельна,17 ОСОБА_1 керував автомобілем Фольсваген д.н.з НОМЕР_1 не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Крім того, згідно з протоколом серії ААД № 158149 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у якому зазначено про те що 14 лютого 2023 року о 17 год 50 хв в с. Рубанка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Загребельна,17 водій керував автомобілем Фольсваген д.н.з НОМЕР_1 з номерним знаком, що неосвітлений в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 в Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Відповідно до статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне об`єднати, вказані вище справи.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних правопорушень не визнав. Заперечував наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності .
В судовому засіданні мати ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 пояснила суду, що при складанні протоколу не була присутня.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступних висновків.
Як вбачається з протоколу, до адміністративної відповідальності притягається особа, якій на момент вчинення правопорушення виповнилось 16 років.
Відповідно до ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права.
Хоча у КУпАП і відсутнє визначення поняття неповнолітні, але ст. 13 цього ж кодексу передбачає відповідальність неповнолітніх, до яких, як можна зрозуміти, відносять осіб віком від 16 до 18 років. Своєрідність неповнолітніх як спеціального суб`єкта адміністративної відповідальності, передусім, полягає у тому хронологічному віці, який обумовлює психічний та фізіологічний розвиток особистості, набуття нею певних знань, навичок та вмінь, що дає змогу усвідомлювати суспільну небезпечність своїх дій та керувати ними.
Істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або законних представників при першому поясненні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому існує потреба у визначенні процедури залучення батьків неповнолітнього до участі у провадженні у справі - повідомлення батьків неповнолітнього правопорушника або інших осіб в якості його законних представників та виклик для складання протоколу або залучення їх у якості законних представників, можливість участі яких передбачена ст. 270 КУпАП, що також відображено у частині 2 статті 33 Закону України «Про Національну поліцію».
Так змістом частини 2 статті 33 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Однак, в порушення вимог ст. 270 КУпАП та ч.2 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, встановивши, що ОСОБА_1 , на час вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень був неповнолітнім, не забезпечив участь його законного представника чи захисника, під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити, шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та його батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.
Відтак, докази по справі відносно неповнолітнього, здобуті поліцейським з порушенням вимог ст.ст. 245, 270 КУпАП, а саме без участі законного представника чи захисника, тобто з порушенням юридичних гарантій захисту прав і законних інтересів неповнолітнього, а тому, є недопустимими.
Крім того, в протоколах про адміністративне правопорушення, не зазначено свідків скоєного правопорушення, до протоколів не додано жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у протоколах, хоча в протоколі зазначено, що до протоколу додається відео, матеріали справи.
Сам по собі протокол, що складений працівником поліції, не може бути джерелом доказів.
Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.
Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).
Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.
У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.121-3 КУпАП, поза розумним сумнівом , що є підставою для закриття провадження у справі.
Згідно п.1 ч.1ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним провадження по справі щодо неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126,ч.1 ст.121-3 КУпАП, через недопустимість доказів в обґрунтування його винуватості у вчиненні вказаних правопорушень, у зв`язку з отриманням їх з порушенням права неповнолітнього на захист.
Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126, ч.1 ст.121-3 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Суддя Роздайбіда О.В.