Номер провадження: 33/813/540/23
Номер справи місцевого суду: 509/544/23
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 509/544/23

Номер провадження: 33/813/540/23

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сільницького Ігора Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 березня 2023 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 91 КУпАП,

встановив:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 березня 2023 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 91 КУпАП. Матеріали справи направлено до Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А№0066 від 21.01.2023 року за ст. 91 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що останній 18.01.2023 р. о 18:24 год. на території Нижньодністровського НПП, правий берег р. Дністер, 1 км. від впаду у Дністровський лиман, здійснював вилов водних живих біоресурсів колючим знаряддям лову типу Драч, способом багріння, чим порушив п. 4.7.5 режиму здійснення любительського спортивного рибальства, що є порушенням ст. 52-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». У ОСОБА_1 виявлено рибу сазан у кількості - 9 штук.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду адвокат Сільницький І.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. В якій просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Захисник посилається на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до виписаних у ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 91 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Як встановлено матеріалами справи розмір завданої шкоди, відповідно до розрахунку складає 164 538 грн..

Також матеріали справи містять протокол про вилучення предметів, знарядь, продукції та документів від 21.01.2023 року.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 91 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Водночас за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду також передбачено кримінальну відповідальність згідно ч. 1 ст. 249 КК України.

Згідно матеріалів даної адміністративної справи ОСОБА_1 інкримінується вчинення незаконного вилову водних живих біоресурсів на території природно-заповідного фонду Нижньодністровського НПП, розмір завданої порушенням природоохоронного законодавства шкоди становить 164 538 грн..

Вказані обставини вказують на можливість існування у діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України, - незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом.

Виходячи з наявних у справі матеріалів про адміністративне правопорушення, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, потребують перевірки на наявність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №17 від 10.12.2004 р. «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» роз`яснено, що відповідальність за злочин, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (ст. 253 КУпАП).

В матеріалах справи наявний лист Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, відповідно до якого останнє повідомило, що відносно ОСОБА_1 на розгляді перебуває досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З огляду на вказане вірними є висновки суду першої інстанції, що оскільки в діях ОСОБА_1 вбачається наявність ознак кримінального правопорушення, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно останнього необхідно направити органу досудового розслідування.

Належить звернути увагу, що у випадку винесення законної постанови про закриття кримінальної справи ця постанова не перешкоджає скласти новий протокол про адміністративне правопорушення з подальшим притягненням особи до адміністративної відповідальності протягом передбаченого ст. 38 КУпАП строку.

Таким чином, порушень судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права під час апеляційного перегляду не встановлено, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі та направлення матеріалів для розгляду їх органом досудового розслідування. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Сільницького Ігора Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 березня 2023 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 91 КУпАП, та направлення справи до органу досудового розслідування - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А. П. Заїкін