Провадження № 3/742/766/23
Єдиний унікальний № 742/1952/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №471587 від 15 квітня 2023 року, складеного поліцейським ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Похиленком Д.В. вбачається, що 15 квітня 2023 року близько 21 години 20 хвилин в м.Прилуки по вул.Сагайдачного, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 31029, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчать результати приладу Драгер від 15.04.2023, чим порушив п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте його представник - адвокат Дуденок О.О. подала до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Аргументами вказує те, що матеріали справи не містять фіксації керування ОСОБА_1 зазначеним автомобілем. Наявний в матеріалах справи відеозапис складається з окремих файлів, не є безперервним і послідовним та відсутній запис про керування автомобілем будь-якою особою в зв`язку з чим з наявного відеозапису неможливо встановити усі обставини події. Протокол був складений з порушенням, не залучено свідків, які б підтвердили обставини викладені в протоколі, а тому даний протокол є недопустимим доказом по справі. З відрізків відеозаписів, який не є безперервним вбачається, що ОСОБА_1 заперечував перебування його в стані алкогольного сп`яніння, погодився продути прилад. Проте, працівниками поліції продування такого було надано з усіма порушеннями чинного законодавства.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, що у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгода з його результатами є обов`язковими. В матеріалах справи та з інформації викладених у протоколі, відсутні відомості про складання Акту огляду, що суперечить Інструкції. Та і взагалі, дата останнього калібрування пристрою Драгер №6820, за допомогою якого було-нібито виявлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , здійснено 09.09.2022. Згідно до інструкції по експлуатації даного технічного пристрою такий строк становить 6 місяців. У роздруківці результату тесту від 15.04.2023 відсутні відомості про строк служби приладу Драгер та його технічне використання, градуювання протягом 6 місяців. За таких обставин, роздруківка приладу в даному випадку є недопустимим доказом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №471587, що 15 квітня 2023 року близько 21 години 20 хвилин в м.Прилуки по вул.Сагайдачного, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 31029, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчать результати приладу Драгер від 15.04.2023, чим порушив п.2.9а ПДР (а.с.3).

Згідно пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, забороняється водіям керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

У частині першій статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Медичний виріб Drager Alcotest 6810 зареєстрований в Україні у встановленому порядку і внесений до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно Свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 р., Назва ВМ: Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com. Alcotest 6510, Alcotest 6810. Виробник: Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany.

Відповідно до листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 992 від 11 грудня 2014 року використання медичних виробів: приладів електродіагностичних, зокрема Alcotest 6810, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені в експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року, після закінчення дії означеного Свідоцтва є можливим за умов дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Згідно із сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу Драгер Drager Alcotest 6810 становить один рік.

З роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 09.09.2022, а проходження огляду на стан сп`яніння проводилося 15.04.2023, що свідчить про несплив зазначеного міжповірочного інтервалу калібрування приладу Drager Alcotest 6810, тому посилання представника ОСОБА_1 в цій частині не знайшли своє підтвердження.

Пунктами 6-7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено, що у разі наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених у пункті 3 розділу 1 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Проте, при дослідженні судом відеодиска з відеозаписом події, який було додано до протоколу, котра сталася 15.04.2023 вбачається, що відеозйомка є некоректною, складається з окремих файлів, запис не є безперервним і послідовним на ньому фрагментарно видно як ОСОБА_1 , продуває прилад Драгер. Працівник поліції надає йому прилад Драгер для продування, проте трубка яка вставляється у нього взагалі не була запакованою, перебуває у відділі кейсу для приладу серед інших запакованих трубок, що свідчить про те, що дана трубка вже могла використовуватись.

Згідно листа, наданого Прилуцьким РВП ГУНП в Чернігівській області від 17.07.2023 вбачається, що у зв`язку із закінченням терміну зберігання фото- та відео матеріалів на магнітних носіях, надати диск з відеофіксацією правопорушення від15.04.2023 не представляється можливості.

Зі слів представника ОСОБА_1 , він не погоджувався з показниками приладу Драгер, оскільки звернув увагу на те, що йому для продування приладу було надано вже розпакований муштук, пропонував працівникам поліції поїхати до відповідного медичного закладу, однак вони це проігнорували. Жодні заперечення, як і інші події які відбувалися того дня на відео не зафіксовано. Також, жодним чином не підтверджено факт керування саме ОСОБА_1 автомобілем, а не іншою особою, що дає суду підстави про неналежність і допустимість даного доказу по справі.

Відтак, вищевказані дії працівників поліції вчинені з порушенням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції, Порядку й істотно обмежують законні права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , а отже складений поліцейським протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення притягуваним правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Крім того, частковий відеозапис, який був долучений до матеріалів справи, також не підтверджує будь-яких зовнішніх ознак стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Отже, зазначене у протоколі порушення, а саме керування ОСОБА_1 автомобілем Газ 31029 у стані алкогольного сп`яніння, не підтверджене належними та допустимими доказами, оскільки на диску, який долучено до матеріалів справи відеозапис складається з окремих файлів, не є безперервним і послідовним, відео фіксація подій, які відбулися 15.04.2023 є частковою, що дає суду підстави про неналежність і допустимість даного доказу по справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО