Справа № 567/107/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли після доопрацювання з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, неодруженої, тимчасово непрацюючої (зі слів), зареєстроване та фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №133949 від 10.01.2023 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення домашнього насильства при наступних обставинах - 09.01.2023 р. о 19:53 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство економічного характеру, а саме не пускала його до житла.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона проживає у належному їй на праві власності житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1 , в якому раніше як член її сім`ї також проживав її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона 15.08.2022 року розлучилася. На даний час будь-яких речей ОСОБА_2 у належному їй житловому будинку не має та ключі від вхідних дверей у нього відсутні, та як їй відомо останній працює в м.Київ та має іншу сім`ю, з якою постійно проживає в с.Мотижин Київської області. До розлучення її колишній чоловік ОСОБА_2 час від часу (1-2 рази на місяць) приїздив в м.Острог за вищевказаною адресою та після розлучення приїздив в м.Острог зрідка лише в особистих справах або на виклик правоохоронних органів. У день та час, вказаний у протоколі її колишній чоловік ОСОБА_2 приїхав в м.Острог з особистих питань та прийшов по місцю її проживання. Коли він постукав у двері, вона не відчинила йому будинок, оскільки не бажала його бачити та спілкуватися з ним, у зв`язку з тим, що він більше не являється членом її сім`ї, окрім того колишній чоловік поводить себе з нею нагло, агресивно та провокує на конфлікти. Заперечує вчинення відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 домашнього насильства економічного характеру у вигляді позбавлення його житла, обгрунтовуючи тим, що останній не проживає у належному їй житловому будинку та сам його залишив, будь-які його особисті речі у будинку відсутні, та колишній чоловік забезпечений іншим житлом, адже постійно мешкає поза межами м.Острога.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою, вказаною ним у письмових поясненнях, а саме - АДРЕСА_1 , яка повернулася з відміткою поштового відділення про відсутність адресата за вказаною адресою.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_2 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності на підставі даних матеріалів справ та провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст.245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

ОСОБА_1 , після доопрацювання адміністративних матеріалів, ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що доказова база, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, грунтується лише на письмових поясненнях ОСОБА_2 про обставини вчинення домашнього насильства, які ОСОБА_1 заперечуються.

Свідків події та обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не було.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведенння «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людин і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції згідно якої суд вправі обгрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконлививх, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартами доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочну; обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід тлумачити на її користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а відтак у її діях суд не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.