Єдиний унікальний номер 448/1664/22
Провадження № 3/448/65/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2023 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

права передбачені ст.268 КУпАП, ст.ст.10,63 Конституції України особі роз`яснені,

захисник адвокат Борисенко В.В.,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. ОСОБА_1 , повторно протягом року 28.11.2022 о 23 годині 20 хвилин по вул. Лісова, 7 с. Заріччя, Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «Ауді А-3» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом проводився на місці зупинки із використанням технічного засобу «Драгер 6810» тест №2461 проба позитивна 1,72 ‰ із використанням безперервної відеофіксації.

2. Встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 повторно протягом року порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

3. Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому заперечив. Пояснив, що того дня ввечері близько 21.00 год. приїхав автомобілем за кермом біля бару в с.Заріччя, там був із двома товаришами: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Із ОСОБА_3 вирішив випити алкоголю, а ОСОБА_2 не вживав алкоголю, оскільки мав їх відвезти додому на автомобілі. Через деякий час вони всі троє поїхали на його автомобілі додому, за кермом сидів ОСОБА_4 , а він сидів ззаду. Вказав, що серед лісу в них зупинилася машина, оскільки закінчився бензин. Зазначив, що ОСОБА_2 повіз додому ОСОБА_5 , який не зміг би сам добратися, бо був дуже п`яний. Крім того, ОСОБА_6 мав принести з дому бензин, щоб заправити машину. Пояснив, що залишився в автомобілі сам, щоб охороняти його і пересів на місце водія. До нього під`їхали працівники поліції, яким показав документи, і запропонували пройти алкотест на приладі «Драгер». Вказав, що спросоння погодився пройти тест, не заперечує, що був у стані алкогольного сп`яніння, погоджується з його показником, але заперечує, що керував транспортним засобом.

4. Вказав, що дізнався про винесення відносно нього постанови про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП - 26.12.2022, коли було перше судове засідання по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповнив, що постанова відносно нього за ч. 4 ст. 126 КУпАП набрала законної сили, не оскаржував її. Крім того, йому відомо, що відносно нього була винесена постанова Городоцького районного суду Львівської області від 15.11.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили.

5. Захисник ОСОБА_1 адвокат Борисенко В.В. у судовому засіданні вину особи, інтереси якої він представляє заперечив, покликався на те, що ОСОБА_1 дійсно вживав алкогольні напої того дня і перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак, транспортним засобом він не керував, а залишився в ньому спати, щоб охороняти автомобіль, в той час коли до нього під`їхали працівник поліції. За кермом автомобіля була інша особа, який пішов, коли в машини закінчився бензин. В даній справі протокол про вчинення адміністративного правопорушення є єдиним доказом, який підтверджує вину особи, проте, такий доказ є неналежним, лише на його підставі неможливо зробити висновок про вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення.

Також зазначив, що їм відомо про винесення відносно ОСОБА_1 того ж дня постанови про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Та відомо про наявність відносно ОСОБА_1 постанови Городоцького районного суду Львівської області від 15.11.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили.

6. Просив закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

7. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення в судовому засіданні досліджено такі докази:

7.1. протокол про адміністративне правопорушення серій ААД №174364 від 28.11.2022 який є документом, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, який засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього (а.с.6);

7.2. показник алкотестера ALCOTEST 6810 «Drager» відноно ОСОБА_1 від 28.11.2022, який пройшов належне калібрування 24.05.2022 (результат тесту 1,72 ‰ проміле) (а.с.8);

7.3. акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: ALCOTEST 6810 «Drager», результат огляду 1,72 ‰ проміле проба позитивна, із змісту даного акту вбачається, що даний огляд проводиться у зв`язку із виявленими в ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, почервоніння очей (а.с.9);

7.4. копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №628873 від 28.11.2022 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, із змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 28.11.2022 о 23 годині 20 хвилин по вул. Лісова, 7 с. Заріччя, Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «Ауді А-3» д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавлений права керування транспортним засобом (а.с.10). Дана постанова набрала законної сили, що підтвердив ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні.

7.5. копія постанови Городоцького районного суду Львівської області №441/1488/22 від 15.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 25.11.2022.

7.6. диск з відеозаписом, який досліджений у судовому засіданні, на якому зафіксований момент, коли працівники поліції підходять до ОСОБА_1 , який перебуває в транспортному засобі, проводять огляд його на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager, у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, працівник поліції роз`яснює порядок продуття;

7.7. копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, із змісту якої встановлено, що автомобіль марки «Ауді А-3» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , дата реєстрації 20.07.2023;

7.8. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 родич та однокласник ОСОБА_1 пояснив, що того дня ввечері ОСОБА_1 та ОСОБА_8 вживали алкоголь, а він не вживав, оскільки мав їх відвезти додому. Вказав, що відстань від бару до їх дому приблизно 3-4 км. У лісі в них закінчився бензин, він повіз ОСОБА_5 додому і повідомив ОСОБА_1 , що не повернеться назад, а ОСОБА_1 залишився в машині, бо він впертий, і не хотів іти.

7.9. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 товариш ОСОБА_1 пояснив, що того дня ввечері вживав алкоголь разом із ОСОБА_1 , а ОСОБА_6 їх мав відвезти додому. Вказав, що пам`ятає, що у лісі в них зупинилася машина, через те, що або поламалася або закінчився бензин, потім його повели додому, оскільки сам би не добрався через алкогольне сп`яніння.

8. Викликаний, за клопотанням адвоката в судове засідання свідок інспектор поліції ОСОБА_9 в судове засідання повторно не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи, зважаючи на неодноразові виклики інспектора поліції та вжиті всі можливі заходи для його належного повідомлення, суд вважає, що розгляд справи можливо завершити на підставі наявних доказів.

ІV. Оцінка Суду та застосоване законодавство

А. Загальні принципи

9. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

10. Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

11. Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

12. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

13. Відповідно до ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

14. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

15. Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

16. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

17. У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

18. Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

19. При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

20. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

21. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Б. Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

22. Диспозицією статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - передбачає адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

23. Отже, об`єктивна сторона ч.1 ст.130 КУпАП характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

24. Положеннями пункту 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

25. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

26. Згідно до положень п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

27. Згідно з п.2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

28. Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

29. У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

30. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

31. Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

V. Висновок Суду

32. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які досліджені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

33. При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

34. Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

35. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

36. Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

37. В даній справі факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серій ААД №174364 від 28.11.2022; показником алкотестера ALCOTEST 6810 «Drager» відносно ОСОБА_1 від 28.11.2022, який пройшов належне калібрування 24.05.2022 (результат тесту 1,72 ‰ проміле); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: ALCOTEST 6810 «Drager», результат огляду 1,72 ‰ проміле проба позитивна, із змісту даного акту вбачається, що даний огляд проводиться у зв`язку із виявленими в ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, почервоніння очей; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №628873 від 28.11.2022 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, із змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 28.11.2022 о 23 годині 20 хвилин по вул. Лісова, 7 с. Заріччя, Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «Ауді А-3» д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавлений права керування транспортним засобом. Дана постанова набрала законної сили, що підтвердив ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні; копією постанови Городоцького районного суду Львівської області №441/1488/22 від 15.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 25.11.2022; диском з відеозаписом, який досліджений у судовому засіданні.

38. Дослідженими Судом докази є допустимими, тобто придатними для використання у адміністративному процесі за формоюта належними придатними для використання в адміністративному процесі за змістом, тому є доказами у розумінні вимог ст.251 КУпАП.

39. Зібрані докази оцінені Судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи кожен окремо та в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Крім того, жоден із досліджених доказів, ні викладені в ньому обставини жодним чином не оспорені стороною захисту.

40. В даній справі ОСОБА_1 не заперечив факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, проте заперечує керування ним автомобілем.

Проте із змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №628873 від 28.11.2022 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, встановлено, що ОСОБА_1 28.11.2022 о 23 годині 20 хвилин по вул. Лісова, 7 с. Заріччя, Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «Ауді А-3» д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавлений права керування транспортним засобом. Дана постанова набрала законної сили, що підтвердив ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні.

41. Тому керування ОСОБА_1 транспортним засобом є фактом, який встановлений у прийнятому ранішні рішенні, постанові від 28.11.2022, яка набрала законної сили, та має для суду преюдиціальний характер, тобто факт керування транспортним засобом 28.11.2022 о 23.20 год. є доведеним.

42. Встановлено, що ОСОБА_1 , повторно протягом року 28.11.2022 о 23 годині 20 хвилин по вул. Лісова, 7 с. Заріччя, Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «Ауді А-3» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

43. Суд не приймає до уваги посилання адвоката Борисенка В.М. на те, що відеофіксація події проводилася з порушенням вимог інструкції, оскільки зафіксований момент, коли працівники поліції підходять до ОСОБА_1 , який перебуває в транспортному засобі, проводять огляд його на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager, у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння.

44. Вказані адвокатом доводи не виключають того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (в даній справі повторно протягом року), а на підтвердження вказаного адвокатом посилання не надано жодних інших доказів. Крім того, доказів на підтвердження здійснення монтування такого чи будь якого іншого технічного втручання стороною захисту суду не представлено.

Також слід зазначити, що відеозапис оцінюється в сукупності з усіма наявними доказами в справі, є об`єктивним доказом, оскільки є незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.

45. Щодо доводів захисника про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагмент події, то суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

46. Щодо пояснень свідка ОСОБА_10 , то такі не можуть братись до уваги, адже, дана особа є товаришем ОСОБА_1 , відповідно може бути зацікавлений в його уникненні від адміністративної відповідальності. Встановлено, що свідок не був присутній безпосередньо при досліджуваній події, коли прибули працівники поліції, крім того, пояснення свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_1 не узгоджуються між собою.

47. Щодо пояснень ОСОБА_5 , який не був безпосереднім учасником події, то Суд до уваги їх не приймає та оцінки їм не надає, оскільки такі пояснення не є сутнісною складовою, що впливає на встановлення судом обставин, що є предметом даного судового розгляду і підлягають доказуванню та з`ясуванню в даній справі згідно вимог ст. 280 КУпАП.

48. Враховуючи те, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами перебуваючи в стані сп`яніння, в даній справі є керування транспортним засобом, тому, саме цю обставину необхідно встановити Суду, яка є об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення.

49. Такий висновок Суду узгоджується із правовою позицією ККС у складі Верховного Суду, відображеною у Постанові ВС №303/6992/від 01.12.2021.

Крім того, в даному випадку таке порушення вчинене повторно протягом року, що відповідає ч. 2 ст.130 КУпАП.

50. Суд зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що ці докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому не бере до уваги твердження захисника з приводу того, що докази, надані по справі є недопустимими.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів.

51. Тому протокол складений відносно водія саме за порушення п.2.9а ПДР України, що повністю узгоджується дослідженими матеріалами справи та не свідчить про порушення порядку проведення огляду чи про складення протоколу з порушенням.

52. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Встановлені у суді обставини не підтверджують викладених у протоколі даних про обставини правопорушення.

53. Дослідженими обставинами справи, встановлені об`єктивні дані, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, наведених в протоколі.

54.Доводи ОСОБА_1 та його захисника, на які вони покликаються як на підстави відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, не надано доказів на підтвердження даних фактів та розцінюються судом критично, як обраний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності за вчинене.

55. При цьому, враховується також те, що ні ОСОБА_1 , ні його адвокат, дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржували, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього - суду не скеровували.

56. Суд також враховує, що згідно із законодавством України вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП становить суспільну небезпеку та є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем небезпеки, яка може бути завдана вказаним діянням.

57. Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

VІ. Накладення адміністративного стягнення

58. Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

59. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.

60. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

61. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного автомобіль марки «Ауді А-3» д.н.з. НОМЕР_1 належить іншій особі ОСОБА_7 , тому оплатне вилучення транспортного засобу застосуванню не підлягає.

62. Також, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

VIІ. Вирішення питання щодо судових витрат

63. Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

64. Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, тому вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

3. Штраф необхідно сплатити не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення стягнення.

4. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

5. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

6. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови суду виготовлений та підписаний суддею 31.07.2023.

Суддя Світлана ГІРЯК