Справа № 188/183/23
Провадження № 3/188/177/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Ніколаєва І.К., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Відділення поліції №4 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого в

АДРЕСА_1

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП

КУпАП

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 154862 від 11.02.2023 року зазначено що 11 лютого 2023 року о15 годині 03 хвилин в смт. Петропавлівка по вул. Шкільна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом УВН 810080 д.н.з. НОМЕР_2 та при цьому на ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 на розсіваючи задніх світлових приладах нанесено тонування (покриттям), що зменшує їх прозорість чим порушив вимоги п.п. 3.1.4.3. № ПДР України правопорушення вчинене повторно протягом року.12.08.2022 року серія постанови БАВ 55521, ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Правопорушник в судове засідання не з`явився, адвокат Руденко О.В. надав до суду Клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення .

Вивчивши клопотання та матеріали справи: рапорт, копію постанови, копію довідку по адмінпрактики, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, тому провадження по справі необхідно закрити з оглядом на наступні обставини.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно наданих доказів було встановлено, що ОСОБА_2 11.02.2023 дійсно був зупинений працівниками поліції, як йому повідомили за те, що у нього брудні номерні знаки. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, перевіривши за своїми базами даних, працівники поліції виявили, що у серпні 2022 року ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. На нього було складено протокол за ч. 4 ст. 121 КУпАП та зазначено, ніби-то, на розсіювачі задніх світлових приладів автомобіля, яким він керував, нанесено тонування (покриття), що зменшує х прозорість. На запевнення ОСОБА_1 , що попереднє виявлене порушення він усунув і зараз жодного тонування чи покриття на задні світлові прилади не нанесено, працівники поліції ніяк не реагували, але вилучили посвідчення водія і повідомили, що матеріали вирішуватимуться в суді.

Як відомо, суд не вправі перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у тому числі у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом або ж адміністративного арешту.

Суддя дійшла висновку, що матеріалами у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доведено вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів, направлених до суду, не долучено відеозапис правопорушення та й узагалі будь-яких доказів його вчинення.

Слідуючи вже усталеній практиці розгляду справ цієї категорії, самі по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть бути доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, тим паче за відсутності інших доказів правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.4 ст.121 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої

винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою

особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя І. К. Ніколаєва