Дата документу Справа № 333/2630/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2630/22 Головуючий в 1 інст. Наумова І.Й.
Провадження №33/807/705/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Балкового Р.Л., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Балкового Р.Л. на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює слюсарем на підприємстві «Запорізький ремонтний завод», має на утриманні неповнолітнього сина 2006 р.н.

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 21.06.2022 року о 14 годині 14 хвилин водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Космічній, біля б.140, в м. Запоріжжі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови та координації) відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, в спеціалізованому медичному закладі, у лікаря-нарколога. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Балковий Р.Л. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначає, що не погоджується із зазначеною постановою суду та вважає її безпідставною, упередженою та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вказує, що судом першої інстанції не було повно та всебічно з`ясовано обставини справи та невірно застосовано норми матеріального права, що у свою чергу потягнуло ухвалення незаконної постанови у справі. Зазначає, що поза увагою суду залишився факт того, що виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія можливо лише вже після правомірної зупинки транспортного засобу. Вказує, що під час зупинки співробітниками поліції, ОСОБА_1 повідомив їм, що поспішає до хворого сина у лікарню та не має часу на проходження освідування. Після чого, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що судом не взято до уваги те, що співробітниками поліції було порушено становище ОСОБА_1 , який поспішав у лікарню та не міг зволікати.

Звертає увагу , що судом також не взяті до уваги доводи адвоката Балкового Р.Л., щодо адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , які оформлені з порушенням законодавства та інструкції про оформлення адміністративних матеріалів співробітниками поліції. Так, співробітники поліції безпідставно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки у нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. Окрім того зазначає, що направлення на огляд ОСОБА_1 не вручалось взагалі, що є грубим порушенням Інструкції. та не відсторонювали останнього від керування транспортним засобом. Також у судовому засіданні долучались медичні висновки сина ОСОБА_1 на підтвердження наявності у нього тяжких хвороб. Вказує, що зазначені обставини та письмові докази не взяті до уваги судом першої інстанції та їм не надано відповідної оцінки.

Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2022 р., провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Балкового Р.Л., які підтримали апеляційну скаргу, акцентувавши увагу суду на недотриманні працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суду апеляційна інстанція не може погодитися у зв`язку з наступним.

Матеріали справи схиляють апеляційну інстанцію до висновку, що місцевий суд не звернув увагу на певні обставини.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність жодного належного обґрунтування висновку районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.

Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а також було порушено процедуру огляду передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З оглянутого відеозапису не вбачається, зокрема зафіксованого факту наявності візуальних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , їх озвучення працівником патрульної поліції, складання направлення на медичний огляд.

На відео лише зафіксовано пропозицію працівника патрульної поліції проїхати в медичний заклад. При цьому ознак наркотичного стану сп`яніння працівник поліції взагалі не зазначає. Між тим мова, поведінка ОСОБА_1 , його рухи є адекватними, поведінка останнього не надавала будь-яких об`єктивних підстав для висновку про наявність у останнього ознак наркотичного або алкогольного сп`яніння, які до того ж не були озвучені працівником патрульної поліції.

Звертають на себе увагу і мотиви відмови ОСОБА_1 від запропонованого огляду, який зазначав, що в нього не має часу, оскільки дитина перебуває на інсуліні, він поспішає.

З цього приводу, звертає на себе увагу наявність у справі документального підтвердження захворювання неповнолітньої дитини на цукровий діабет 1 типу, важка форма (а.с.30) і звернення того ж дня 21.06.2022 року до медичної установи (а.с.29).

Взагалі аналізу потребує не формальне фіксування відповідної відмови, а сукупність обставин у кожній конкретній справі, зокрема і дотримання процедури запропонованого огляду і реальна наявність для цього підстав з метою уникнення формального підходу до розгляду справи.

Сукупність досліджених обставин переконує апеляційний суд, що зафіксовані на відео дані щодо підозр перебування водія у стані не визначеного сп`яніння вочевидь не відповідають відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно перебування ОСОБА_1 у стані саме наркотичного сп`яніння з зазначенням відповідних ознак.

Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням.

Сукупність наведених вище обставин переконують суд у штучності створеної ситуації, і вочевидь не слугують підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.

А об`єм наданого суду та оглянутого відео не надає можливості спростувати тверджень ОСОБА_1 стосовно порушення процедури огляду.

Одночасно, апеляційна інстанція зауважує, що відеозапис в порушення вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженою наказом від 18.12.2018 р. № 1026 щодо безперервної відеозйомки, надано не повний та з перервами, що не відповідає наведеним положенням.

Тому, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КупАП апеляційний суд дійшов висновку, що проведений працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння було проведено з порушеннями, що є підставою для визнання проведеного огляду на стан сп`яніння недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, суттєво не впливає на висновки суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Балкового Р.Л. задовольнити.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2022 р., якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник