справа № 359/1832/23
головуючий у суді І інстанції Малюга В.М.
провадження № 33/824/2862/2023
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Сердюк К.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Малюги Вадима Миколайовича на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що 16 лютого 2023 року о 07 год. 19 хв. на а/д Т-10-37, Бориспільський район, Київська область, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ISUZU NQP 71P», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків він відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Малюга В.М. подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 16 лютого 2023 року о 07:30 год. ОСОБА_1 , який керував службовим автомобілем-рефрежератором, зупинили працівники патрульної поліції. ОСОБА_1 пояснив працівникам патрульної поліції, що не може залишити службове авто, оскільки він матеріально відповідальна особа. У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що вчора випив пляшку пива. ОСОБА_1 просив працівників поліції не складати відносно нього протокол, посилаючись на те, що він залишився без житла, а тепер залишиться і без роботи.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у працівників патрульної поліції не було драгера, а їхати до лікарні на декілька годин та залишити вантаж, що швидко псується, вартість якого становить майже 900 000 грн, він не наважився.

У ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а після складання протоколу його не було відсторонено від керування транспортним засобом та він поїхав далі до м. Черкаси.

Також в апеляційній скарзі заявлене клопотання про виклик для допиту у якості свідків працівників патрульної поліції, які склали протокол.

Однак захисником ОСОБА_1 - адвокатом Малюга В.М. не обґрунтовано обставини, які можуть підтвердити працівники патрульної поліції.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції застосовувавалися технічні засоби відеозапису, який наявний у матеріалах справи та на якому зафіксовані усі обставини, які викладені у протоколі.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні указаного клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Малюга В.М., у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, причину своєї неявки не повідомили.

Згідно з частиною 6 статті 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на належне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано:

відеоматеріал відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 лютого 2023 року, на якому ОСОБА_1 власноручно зазначив про те, що відмовляється від проходження огляду;

рапорт;

письмові пояснення двох свідків, які зазначили, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку;

розписка ОСОБА_2 від 16 лютого 2023 року, у якій вона зобов`язалася не допускати до керування транспортного засобу марки «ISUZU NQP 71P», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 до повного витверезення;

довідки від 21 лютого 2023 року про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив про те, що напередодні випив пиво та керував авто, вину визнав.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 Розділу І Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у пункті 4 розділу І Інструкції.

Із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у працівників патрульної поліції не було драгера, спростовуються відеозаписом, який зафіксовано, що працівники патрульної поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння також і на місці зупинки транспортного засобу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

Апеляційний суд зауважує, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 про те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом після складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 , у якій вона зобов`язалася не допускати ОСОБА_1 до керування транспортного засобу марки «ISUZU NQP 71P», д.н.з. НОМЕР_1 , до його повного витверезення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно із встановленими норми закону держави Україна.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова