Справа № 194/239/23
Номер провадження 3/194/131/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого електро-слюсарем підземним на ш. «Самарська», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу від 19.02.2023 року серії ААД №343198, складеного інспектором СРПП ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Єрмолаєвим Д.О., ОСОБА_1 , 19.02.2023 року 19-41 год. в м. Тернівка по вул. Харківська, керуючи автомобілем Geely HR-715117 д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою спеціального сигналу, а саме червоно-синіх проблискових маячків, не зупинився, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що Правила дорожнього руху він не порушував. Так, коли він під`їжджав до світлофору, він був вимкнений. Коли він зупинився перед переїздом, то стоп-сигналу він не бачив. Коли почав рухатись та перебував на колії переїзду, можливо в цей момент увімкнувся червоний сигнал світлофора. Крім того, коли побачив проблискові маячки службового автомобілю, то одразу зупинився.

Суд, вислухавши особу відносно, якої складено протокол, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

При дослідженні всіх доказів в сукупності суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме з оглянутого в судовому засіданні відеозаписі, ОСОБА_1 пояснив, що проблискових маячків він не бачив. Коли він виконав знак зупинки, то червоного сигналу він не бачив, можливо коли проїжджав переїзд, то тоді загорівся сигнал. Також зазначив, що вважав, що спец сигнал поданий працівниками поліції був поданий не йому. Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції рухаються на службовому автомобілі. Видно, як горить світлофор на переїзді, та як в цей час на зустріч автомобілю працівників поліції рухається інший автомобіль. Однак, з відеозапису, який був зроблений в темну пору доби та за відсутності освітлення, не видно, що вказаний автомобіль переїжджав залізничні колії на червоний сигнал світлофору. Крім того, вказаний автомобіль проїхав на зустрічній смузі повз автомобіля працівників поліції, які в цей момент на короткий проміжок часу ввімкнули проблискові маячки, почали перестроюватись на зустрічну смугу та почали переслідувати вказаний автомобіль. Після перестроювання на вказану смугу, вони проїхали декілька метрів, та знову ввімкнули проблискові маячки. Автомобіль з д.н.з. НОМЕР_1 , через десять секунд після цього здійснив зупинку транспортного засобу. Також, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції були роз`яснено щодо складання протоколів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 2 ст. 123 КУпАП. Останньому були вручені копії вказаних протоколів та повідомлено про час та місце судового засідання. ОСОБА_1 власноручно зазначив в протоколах щодо своєї незгоди щодо вказаних протоколів.

Так, дійсно працівниками поліції був поданий спец сигнал проблисковими маячками, коли повз службовий автомобільна зустрічній смузі проїжджав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , що не спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, та поясненнями самого ОСОБА_1 , який зазначив, що він вважав, що спец сигнал був поданий не йому.

В той же час, після перестроювання службового автомобіля на смугу руху автомобіля ОСОБА_1 , працівники поліції повторно не одразу ввімкнули проблискові маячки, а лише після проїзду кількасот метрів, що підтверджується відеозаписом, на якому о «19:42:00» вони були ввімкнені, а зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 безпосередньо відбулась о «19:42:10».

Відповідно до п.п. б, п. 8.9 Правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та(або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Отже, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, не вбачається невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського щодо зупинки транспортного засобу.

Факт порушення ОСОБА_1 п. 2.4 Правил дорожнього руху, об`єктивними доказами не підтверджено та спростовано поясненнями, доказами та дослідженими в судовому засіданні матеріалами про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презум пцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя наголошує на тому, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, тому кваліфікація дій правопорушника за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП без доказової бази є грубим порушенням вимог закону.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах складу адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності винуватості, є сумнівним, і повинно тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст.9, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін