ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1677/21 Номер провадження 33/814/9/23Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Степановою М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ,-

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Згідно з постановою судді, 08.05.2021 ОСОБА_1 близько 11 год. 07 хв. по а/д Ландарі-Андріївка керував автомобілем ВАЗ-110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», у присутності двох свідків та фіксуванням за допомогою добі-камери. Результат огляду склав 0,77 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього рухуУкраїни.

Приймаючи рішення по справі суддя, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина останнього доведена в судовому засіданні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, та закрити провадження по справі .

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що справа розглянута за його відсутності, працівниками поліції його автомобіль було зупинено без наявної на те підстави та відмовлено у праві скористатися послугами адвоката.

Під час проходження огляду на стан сп`яніння не роз`яснено права, не встановлені особи свідків. Апелянт зазначає, що працівники поліції відмовили йому у проведенні огляду в медичному закладі.

Просить викликати в судове засідання свідків та інспекторів патрульної поліції.

Апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки її копію отримав засобами поштового зв`язку 31.01.2022 року, що підтверджується поштовим конвертом та трекінгом відстеження листування Укрпошти.

Позиція учасників судового провадження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Вірябян Е.В. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату і час судового засідання, заяв про відкладення, перенесення не надходили.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, апеляційна скарга задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 відповідно до положень ст.289 КУпАП слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови постанову Диканського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2021 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №244590 від 08.05.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 близько 11 год. 07 хв. по а/д Ландарі-Андріївка керував автомобілем ВАЗ-110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510, результат огляду 0,77 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейський РПП СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області сержант поліції О.О.Дейнека.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Посилання особи, яка притягується до адміністративної відповілдальності, до апеляційної скарги на те, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено грубі порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 не були розяснені його права та обовязки., апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 та не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 7510» від 08.05.2021 року, результат тесту 0,77 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_2 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Вина ОСОБА_1 також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, наявного в матеріалах справи. З вказаного відео вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та при спілкуванні виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, у зв`язку з чим запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. Продувши вказаний прилад, результат даного тесту показав 0,77 ‰.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта про те, що огляд проведений працівником поліції на стан сп`яніння є не дійсним, оскільки газоаналізатор «Drager Alcotest», за допомогою якого 08.05.2021 року проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, з порушенням встановленого в інструкції шести місячного строку, апеляційний суд визнає безпідставними.

Приймаючи рішення, суд 1-ї інстанції дослідивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, переглянувши у судовому засіданні відеоматеріали безпосередньої фіксації події адміністративного правопорушення, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до безальтернативної санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_1 поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Диканського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

Апеляційного суду В.П. Томилко