Номер провадження: 33/813/378/23
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Стоянової Л.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 07.02.2023, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 28.10.2022 приблизно о 22:20 год., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 по Газовому провулку, 2 в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскаржуваною постановою суду з огляду на наступне:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі за допомогою приладу «Драгер», результат 0,00%;

- судом 1-ої інстанції не враховано того, що відповідно до розділу ІІІ п. 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість» предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, проте працівники медичного закладу повідомили ОСОБА_1 , що він може надати лише сечу.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, зазначені вимоги закону судом 1-ої інстанції дотримані не в повному обсязі, та без повного дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №142964 від 29.10.2022, 28.10.2022 о 22:20 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 по Газовому провулку, 2 в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Разом із тим, судом 1-ої інстанції, всупереч положень ст. 280 КУпАП не було достеменно з`ясовано чи відмовлявся ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд 1-ої інстанції мотивував:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №142964 від 29.10.2022;

- висновком КП «ООМЦПЗ» ООР №001062 від 29.10.2022, відповідно до якого, ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду у повному обсязі;

- дослідженими відеозаписами з бодікамер №474505 та 471008.

Проте, відповідно до відеозапису з бодікамер співробітників патрульної поліції (а.с. 13, д. 3), ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі за допомогою приладу «Драгер», результат 0,00%.

Окрім того, ОСОБА_1 надано копію роздруківки з результатами тестування на алкоголь з використанням приладу «Драгер» від 28.10.2022, відповідно до якого результат 0,00%, а також акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.10.2022, відповідно до якого у ОСОБА_1 стан був свідомий, орієнтування не порушене, мова не порушена, запаху алкоголю з роту не було.

Проте, судом 1-ої інстанції безпідставно не враховано зазначені докази та проігноровано вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість» затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Так, відповідно до п. 7 Розділу ІІІ зазначеної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Тобто, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не обов`язково проводити лабораторні дослідження, достатнього здійснити огляд особи з використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, за виключенням випадків, передбачених п. 14 Розділом ІІІ зазначеної Інструкції.

Разом із цим, співробітники медичного закладу та співробітники патрульної поліції безпідставно наполягали на здачі ОСОБА_1 біологічного середовища, зокрема, сечі, після того, як останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

За таких обставин, враховуючи вище зазначене, пояснення ОСОБА_1 , зміст відеозапису обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення, який підтверджує факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі з використанням приладу «Драгер», у апеляційного суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, спростовуються доказами дослідженими судом, зокрема, показаннями особи відносно якої складено протокол та відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що непрофесійні дії працівників патрульної поліції призвели до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки останні не дотримались вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість» затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 07.02.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца