ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 рокусмт ПетровеСправа № 941/1093/22
Провадження № 3/941/15/23

Суддя Петрівського районного суду Кіровоградської області Шаєнко Ю. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ганнівка Петрівського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , працюючого водієм у ТОВ «Рядівський елеватор»,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що 12 листопада 2022 року о 00 годині 20 хвилин в с.Рядове Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Дружби водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, про що був складений інспектором поліції протокол про адміністративне правопорушення. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «ALCOTEST 6810» та із застосуванням відеодоказу, результат огляду становить 0,79 % проміле.

В судове засідання водій ОСОБА_1 не з`явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, надав суду письмове пояснення, в якому вину свою не визнав, суду пояснив, що 12.11.2022 року не керував автомомілем DAEWOO Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, при складанні протоколу поліцейський порушив його права на захист та можливість спростувати звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. У своєму поясненні ОСОБА_1 суду пояснив, що за змістом ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Наявними у справі доказами не підтверджено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях вказаного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, результати алкотесту «Драгер 6810», матеріали відеозапису, що був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі, вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона даного правопорушення включає в себе три складові: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом та перебувати в стані сп`яніння. При цьому, відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Крім того, в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу».

Матеріали справи не містять жодного доказу, що підтверджують вину ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Відповідно до відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, що міститься у відеофайлі 0000000_111202123_0001 відсутнє підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем як взагалі, так і станом на 00 годин 20 хвилин, як зазначено у протоколі. Із відеозапису видно, що поліцейський підходить до автомобіля ОСОБА_1 , який не рухався та запитав у нього, чому він порушує комендантську годину. Фіксації руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та зупинки його автомобіля працівниками поліції на відеозйомці не зафіксовано. Із пояснення ОСОБА_1 вбачається, що він взагалі не керував вищевказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, просто знаходився в вищевказаному припаркованому автомобілі, автомобіль стояв на стоянці біля Рядівського елеватора, ОСОБА_1 чекав начальника охорони елеватора ОСОБА_2 , який і повинен був керувати вищевказаним автомобілем. Однак, поліцейським було проігноровано цей факт, і він порушуючи права правопорушника та відомчі інструкції примусив проходити тест на вживання алкоголю. ОСОБА_1 вказує на те, що випив пляшку пива, так як не збирався їхати за кермом свого автомобіля і чекав ОСОБА_2 , який і повинен був відвезти його додому. При розмові з поліцейськими, які тиснули на нього, він обмовив себе, так як боявся, що якщо не буде погоджуватися, то вони доставлять його у відділок поліції, де він змушений буде провести ніч, як порушник комендантської години. Пастушок намагався пояснити поліцейським, що не керував автомобілем, але вони його перебивали і висловлювали свої припущення, що він керував автомобілем, будучи в нетверезому стані. Також правопорушник вказує у своєму поясненні на те, що працівник поліції не роз`яснив йому його права та вимоги ст.63 Конституції України та його право скористатися послугами захисника, що підтверджується матеріалами відеозапису, що вплинуло на розвиток подій.

Зазначена обставина повністю спростовує об`єктивну сторону правопорушення зазначену в протоколі, а саме факт керування автомобілем та час вчинення правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Будь яких інших доказів, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в тому числі о 00 годині 20 хвилин, матеріали справи не містять.

Обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №157206 від 12.11.2022 року про вчинення 12.11.2022 року ОСОБА_1 о 00 годині 20 хвилин правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не можуть бути підтверджені свідками, оскільки відомості про них не зазначені у протоколі.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений в порушення п.5 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 року №1103(далі Порядок) та п.10 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735 (далі Інструкція), а отже є неналежним та недопустимим доказом у справі.

Згідно п.10 розділу ІІ Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.5 Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, що міститься у матеріалах справи не має відомостей про те, що він є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №157206 від 12.11.2022 року складеним у відношенні ОСОБА_1 , а протокол про адміністративне правопорушення в графі «до протоколу додається» не містить відомостей про те, що до нього додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже зазначений акт не є належним та допустимим доказом у справі. Крім зазначеного, доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить також дати його складання, не містить номеру спеціального технічного засобу з допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, які передбачені затвердженою формою, а отже є недійсним оскільки не відповідає вимогам закону.

Також в графі протоколу «до протоколу додаються:» не зазначено жодного доказу чи документу, які додані до протоколу, в тому числі і відеоматеріали, що наявні в справі, чим порушено вимоги ч.1 ст.256 КУпАП, а отже додані відеоматеріали не є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення.

За положеннями ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівому справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 12.11.2022 року о 00 годині 20 хвилин керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не надано, та особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не виконано вимоги ст.266 КУпАП, її висновок є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Вважаю, що доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є об`єктивними, а тому відповідно до вищевикладеного в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідно до ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В притягненні до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 відмовити, а провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя (підпис) Ю. В. Шаєнко

Згідно з оригіналом

Виготовлено шляхом роздруківки копії постанови, збереженої в електронному вигляді в

автоматизованій системі документообігу суду.

Постанова не набрала законної сили.

Помічник судді Петрівського районного суду

Кіровоградської області В.В. Платонова

Дата засвідчення копії 16 січня 2023 року.