Справа № 159/1452/23
Провадження № 3/159/687/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.11.2001 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

17.03.2023 до Ковельського міськрайонного суду Волинської області від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №755291 від 12.03.2023, ОСОБА_1 , будучи 23.11.2022 підданим адміністративному стягненню за вчинення правопорушення передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу, повторно протягом року вчинив аналогічне адміністративне правопорушення. А саме, 12.03.2023 близько 21:10 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , в ході якого виражався в адресу останньої нецензурною лайкою та намагався затіяти бійку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав усні пояснення, відповідно до яких вину свою не визнав та пояснив, що того дня між ним та ОСОБА_2 мала місце взаємна сварка, яку розпочала остання, в тому числі з приводу її неправомірного проживання в будинку. Не заперечив, що під час конфлікту вони розмовляли на підвищених тонах, однак заперечив вчинення домашнього насильства та будь-яких протиправних дій по відношенню до ОСОБА_2 .

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила пояснення надані ОСОБА_1 , повідомила, що конфлікт з останнім виник раптово з приводу побутових питань та на даний час вичерпано, домашнього насильство останній відносно неї не вчиняв, мала місце лише суперечка, обоє сперечались на підвищений тонах. Вказала, що вони порозумілись, ОСОБА_1 попросив у неї пробачення.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно вище вказаного протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за частиною другою статті 173-2 Кодексу.

Разом з тим, дана норма Закону передбачає адміністративну відповідальність за вчинення особою повторно протягом року, домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи булла завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.п.3, 4, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із наведеного слідує, що обов`язковою ознакою психологічного насильства є дії кривдника, наслідком яких стали побоювання постраждалої особи за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства, оскільки домашнє насильство передбачає домінування кривдника над постраждалою особою.

В судовому засіданні встановлено, що в даному випадку мав місце взаємний конфлікт, який виник раптово та на даний час вичерпаний.

Окрім цього, об`єктивна сторона статті 173-2 Кодексу передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суду не надано жодних доказів настання психічної шкоди здоров`ю потерпілої, а саме що ОСОБА_2 діями ОСОБА_1 було спричинено емоційну невпевненість, або у неї виникли побоювання за свою безпеку. ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 не вчиняв умисних дій, які б свідчили про домашнє насильство, мав місце побутовий конфлікт, такі суперечки між ними траплялись і раніше.

При цьому слід зазначити, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в момент складання протоколу не відбирались, свідки до складання протоколу про адміністративне правопорушення не залучались, технічна фіксація правопорушення відсутня.

Відтак відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді.

На переконання суду, події, які мали місце 12.03.2023 близько 21:10 в АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були звичайним побутовим конфліктом.

Згідно роз`яснень, які містяться в частині другій пункту 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 173-2, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

постановила:

Провадження у справі № 159/1452/23 (провадження № 3/159/687/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова