Справа № 946/990/23
Провадження № 3/946/592/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2023 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До суду надійшов із Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №809808 від 06.02.2023, складеного відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній, 26.01.2023 приблизно о 16:00 год. в АДРЕСА_1 , під час конфлікту з гр. ОСОБА_2 , образливо штовхнув його у присутності сторонніх осіб, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 08.02.2022 о 10:00 год. не з`явився, проте що справа буде розглядатися в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області, був обізнаний, що підтверджено його особистим підписом в протоколі про ознайомлення з місцем та часом розгляду страви. Крім того, у протоколі притягуваний зазначив, що з протоколом згодний та у своїх письмових поясненнях від 06.02.2023, які додані до протоколу, ОСОБА_1 зазначив, що дійсно два рази штовхнув гр. ОСОБА_2 .

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судове засідання ОСОБА_1 дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства в громадському місці при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, також повністю доведена матеріалами справи, що досліджені судом.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративного правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде необхідним та достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 173 КУпАП. Суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень, передбачених санкцією ст. 173 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (п`ятдесят одну) гривню в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов