Провадження № 3/466/342/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Баєва О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

18.12.2022, о 16 год 09 хв, по АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , вчинив психологічне насильство (буянив, виражався нецензурною лексикою) відносно своєї дружини ОСОБА_2 (1982 р.н.), у присутності малолітнього сина громадянина ОСОБА_3 (2012 р.н.), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №779162 від 23.12.2022.

Для розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується довідками про доставку SMS.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, реєстраційною довідкою, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, письмовими поясненнями, копією паспорта, копією свідоцтва про народження.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній будучи у стані алкогольного сп`яніння, буянив, виражався нецензурною лексикою відносно своєї дружини, у пристуності маллолітнього сина, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що стверджується зібраними по справі доказами.

Оглянувши протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи особу правопорушника, суд приходить до висновку, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, -

у х в а л и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та оштрафувати його на 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн (сто сімдесят гривень) в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в доход держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва