Справа № 157/1173/23 Провадження №33/802/474/23 Головуючий у 1 інстанції:Тімонова В. М.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04.07.2023 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, у виді штрафу в сумі 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.06.2023 року о 00.27 годині на вулиці Ковельська в селі Сошичне Камінь-Каширського району керував власним автомобілем марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.19-20).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Вважає постанову суду необгрунтованою, винесеною без врахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення. Вказує на те, що даного правопорушення він не вчиняв, оскільки 11.06.2023 року о 00 годині 27 хвилин автомобілем марки Мерседес взагалі не керував і що в даному випадку взагалі відсутні будь-які докази протилежного. Не було також встановлено, хто саме керував автомобілем, так як останній, коли під`їхали працівники поліції, перебував у нерухомому стані, що підтверджується відеозаписами. Працівники поліції взагалі не зупиняли автомобіль, а керування транспортним засобом ОСОБА_1 це є припущення, які не допускаються при розгляді справи (а.с.24-27).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483700 від 11.06.2023 року (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.03.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.06.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.4);

- відеозаписами, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (video_2023-06-12_11-08-20) та проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, результат якого показав 1,63 проміле (00015__0005A) (а.с.7).

Згідно довідки інспектора відділу реагування патрульної поліції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Приходька П. від 12.06.2023 року, громадянин ОСОБА_1 згідно бази ІІТС «ІПНП» за ч.1 ст.130 КпАП України не притягувався до адміністративної відповідальності протягом календарного року (а.с.5).

Також, згідно довідки старшого інспектора адміністративної практики Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Крайнік О. від 11.06.2023 року, громадянину ОСОБА_1 згідно бази ІКС ІПНП посвідчення водія видавалось (а.с.6).

У судовому засіданні в суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_2 , який підтвердив пояснення ОСОБА_1 , додатково пояснив, що коли чекали в автомобілі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні, ще двоє хлопців сиділи позаду. Коли ОСОБА_3 прийшов до автомобіля, де вони сиділи, на місці вже були працівники поліції, які згодом забрали ОСОБА_1 .

Крім цього судом першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що 10.06.2023 року між 22 та 23 годинами до нього подзвонив ОСОБА_1 , який попросив пізніше завезти його додому від ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на що він погодився. Біля 23.30 години ОСОБА_1 знову подзвонив та попросив, аби він прийшов до ресторану та завіз додому. Коли він прийшов до місця, то біля автомобіля вже були працівники поліції.

До показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суддя суду першої інстанції поставився критично, оскільки вони спростовуються дослідженим відеозаписом, і дані ними з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, так як є заінтересованими особами, про дружні стосунки з якими повідомив сам ОСОБА_1 , з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Не заслуговують на увагу суду доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував у ньому. Такі його пояснення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом, а також були спростовані судом першої інстанції на підставі переглянутого в судовому засіданні відеозапису video_2023-06-12_11-08-20, який зроблений встановленим на службовому автомобілі поліції відеореєстратором та який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному диску.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.