ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/581/23 Справа № 237/3607/22 Суддя у 1-й інстанції - Приходько В. А. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Костюченка В.К., діючого в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 21 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 3400 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 30.11.2022 року близько 14 години в тимчасовому місці дислокації підрозділу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 отримав наказ від командира роти лейтенанта ОСОБА_2 на вибуття у район виконання завдань на ІНФОРМАЦІЯ_2. Солдат ОСОБА_1 у визначений командиром час не прибув для відправлення особового складу підрозділу у район виконання завдань без поважних та об`єктивних причин, фактично не виконав вимоги командира в особливий період.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді першої інстанції, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. Зазначає, суд першої інстанції під час розгляду справи був зобов`язаний з`ясувати, чи дозволяв стан здоров`я ОСОБА_1 виконати конкретний наказ. ОСОБА_1 був направлений черговим лікарем військової частини на обстеження до терапевта. Під час обстеження у ОСОБА_1 виявлена хвороба та призначене лікування. Натомість суд обмежився лише констатуванням наявності порушення порядку направлення військовослужбовця на медичний огляд, і з цієї причини взагалі відмовився досліджувати питання наявності чи відсутності у ОСОБА_1 об`єктивної спроможності виконання наказу через стан здоров`я. Оскільки докази спроможності ОСОБА_1 30.11.2022 року виконати наказ за наявності в нього станом на 30.11.2022 року хвороби в матеріалах відсутні, відповідно відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 є склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Диспозиція ч.2 ст.172-10 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника) вчинене в умовах особливого періоду.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, а саме, не виконання вимоги командира в особливий період.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Указом Президента України N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, з подальшими змінами, введено воєнний стан в Україні.

Відповідно до вимог статей 9, 11, 16, 17, 303, 304 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України військовослужбовець зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно вивчати військову справу, вдосконалювати свою майстерність, постійно підвищувати свої професійні навички, зразково виконувати свої службові обов`язки, чітко та в зазначений строк виконувати накази командира, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 254 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України військовослужбовці зобов`язані негайно повідомляти про захворювання безпосередньому начальнику, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №03/2022 від 01 грудня 2022 року, з якого вбачається, що 30.11.2022 року близько 14 години в тимчасовому місці дислокації підрозділу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 отримав наказ від командира роти лейтенанта ОСОБА_2 на вибуття у район виконання завдань на ІНФОРМАЦІЯ_2. Солдат ОСОБА_1 у визначений командиром час не прибув для відправлення особового складу підрозділу у район виконання завдань без поважних та об`єктивних причин, фактично не виконав вимоги командира в особливий період. З пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що 30.11.2022 року близько 14 години в тимчасовому місці дислокації підрозділу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 отримав наказ від командира роти лейтенанта ОСОБА_2 на вибуття у район виконання завдань на ВОП для облаштування та було надано 2 години для підготовки і збору речей. Від виконання наказу ОСОБА_1 не відмовлявся, але у визначений командиром час у розташування не прибув, повідомивши командира по телефону, що має направлення на консультацію до лікаря. З рапорту командира 1 СР п-т ОСОБА_2 вбчається, що 30.11.2022 року під час спілкування особового складу, був виданий наказ вибути ст. солдату ОСОБА_1 на позицію ІНФОРМАЦІЯ_2, для облаштування позицій. Під час оголошення наказу у військовослужбовця ОСОБА_1 скарг щодо самопочуття та морально-псилогічного стану не було. Також ОСОБА_1 було дано 2 години зібрати особисті речі і відбути на позицію, натомість ст. солдат ОСОБА_1 звернувся до мед. роти, де отримав направлення на обстеження до терапевта.З відеозапису від 30.11.2022 року вбачається, що солдату ОСОБА_1 був доведений наказ командира роти лейтенанта ОСОБА_2 на вибуття у район виконання завдань на ІНФОРМАЦІЯ_2. Старший солдат ОСОБА_1 отримав наказ від командира, ніяких скарг на самопочуття від ОСОБА_1 не надходило.

Отже, аналіз досліджених під час апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його відмові від виконання законних вимог командира (начальника) вчинене в умовах особливого періоду, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-10 КУпАП.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не виконав наказ командиру у зв`язку з хворобою, спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписом та рапортом поліцейського, з яких слідує, що ОСОБА_1 спочатку прийняв наказ, після чого звернувся за медичною допомогою, чим порушив порядок звернення на отримання медичної допомоги. Будь-яких медичних документів, які б свідчили про хворобливий стан ОСОБА_1 під час невиконання наказу командира, стороною захисту не надано.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували про істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-10 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 21 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя