Справа № 643/2943/22
Провадження № 3/643/42/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023

30 березня 2023 року місто Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О., розглянувши в судовому засіданні в місті Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 05.11.2022 серії ААД № 225527, ОСОБА_1 05.11.2022 о 22:20 годині у м. Харкові по Салтівському Шосе, 155/93 керував транспортним засобом «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, хитка хода. Водій від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я ХНП ХОР «ОНД» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відносно ОСОБА_1 05.11.2022 складено адміністративний протокол серії ААД № 225527 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

22.03.2023 представником ОСОБА_1 адвокатом Кайдашовим В.С. надано до суду письмові пояснення, в яких останній просить суд закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обґрунтовуючи свої доводи, адвокат посилається на те, що матеріали справи не містять задокументованого та доведеного факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що було б підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням останнього. Під час складання протоколу, ОСОБА_1 було заявлено клопотання про бажання скористатись правовою допомогою, на що працівники поліції відповіли відмовою та продовжили складання протоколу, чим порушили право ОСОБА_1 на отримання правової допомоги. Також, адміністративний матеріал не містить жодних доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 , його подальше відсторонення від керування транспортним засобом. Крім того, адвокат зазначив, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, оскільки автомобіль стояв біля узбіччя. Доказів іншого поліцією не надано. Підстави для зупинки транспортного засобу відсутні та в адміністративному матеріалі не відображені. Під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_1 не роз`яснені права та обов`язки.

Суд, вивчивши матеріали справи, письмові пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Кайдашова В.С., дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 05.11.2022 о 22:20 годині у м. Харкові по Салтівському Шосе, 155/93 керував транспортним засобом «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, хитка хода. Водій від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я ХНП ХОР «ОНД» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У своїх письмових поясненнях від 22.03.2023 представник ОСОБА_1 адвокат Кайдашов В.С. заперечує обставини, викладені в адміністративному протоколі відносно ОСОБА_1 . Зазначає, що матеріали справи не містять задокументованого та доведеного факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що було б підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням останнього. Під час складання протоколу, ОСОБА_1 не забезпечене право на правову допомогу, про бажання скористатись яким він заявляв поліцейським. Адміністративний матеріал не містить жодних доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 , його подальше відсторонення від керування транспортним засобом. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, оскільки автомобіль стояв біля узбіччя, доказів іншого поліцією не надано. Підстави для зупинки транспортного засобу відсутні та в адміністративному матеріалі не відображені. Під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_1 не роз`яснені права та обов`язки. У зв`язку з викладеним вище, просить суд закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказані в письмових поясненнях адвокатом Кайдашовим В.С. обставини та доводи не спростовуються в ході розгляду справи та підтверджуються, зокрема, і оглянутим судом відеозаписом, який додано до матеріалів справи співробітниками патрульної поліції (а.с.4).

З оглянутого судом відеозапису не вбачається підтвердження обставин, викладених поліцейськими у адміністративному протоколі.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка співробітниками патрульної поліції, пояснення причини зупинки, чітка відмова від проходження медичного огляду, з відеозапису не вбачаються та не зафіксовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водій притягується до адміністративної відповідальності у разі: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів і саму подальшу процедуру виявлення водія у стані сп`яніння.

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти авто, лише коли є факт правопорушення.

Тобто, транспортний засіб до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останній рухається.

Чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху України, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, наявність такої обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності як перебування особи у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, судом в даній справі не встановлено, доказів у підтвердження цього суду не надано.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Так, на момент спілкування інспекторів патрульної поліції з ОСОБА_1 , останній не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не керував транспортним засобом, не був зупинений працівниками патрульної поліції, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється та він не був зобов`язаний, в свою чергу, виконувати вимогу інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного (чи іншого) сп`яніння.

Більш того, як вбачається з оглянутого судом відеозапису, інспектори патрульної поліції взагалі не зупиняли транспортний засіб ОСОБА_1 під його керуванням.

Тобто, інспектори патрульної поліції встановили та відобразили в протоколі, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом з ознаками (у стані) наркотичного сп`яніння.

Відеозапис також не містить інформації про спроби роз`яснення працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 його прав та обов`язків відповідно до норм чинного законодавства та надання можливості на реалізацію ОСОБА_1 його права на захист.

Так, є достатні підстави вважати, що працівниками патрульної поліції, якими складено протокол відносно ОСОБА_1 та інші процесуальні документи у справі про адміністративне правопорушення, порушено та обмежено процесуальні права останнього, в тому числі право на захист. Зокрема, не виконано вимог щодо залучення захисника під час складення протоколу, а також не було роз`яснено права та обов`язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, передбачені ст. 268 Кодексом України про адміністративні правопорушення. Вказане є грубим порушенням права на захист особи у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, адміністративний матеріал не містить доказів того, що ОСОБА_1 був відсторонений поліцейськими від керування транспортним засобом, як того вимагає ч. 1 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також суд звертає свою увагу на те, що як видно з відеозапису, події зафіксовані 05.11.2022 починаючи з 23:43 години та закінчуючи 05.11.2022 о 23:49, однак у протоколі вказано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення 05.11.2022 о 22:20 годині.

Отже, за результатами огляду відеозапису, суд дійшов висновку, що обставини викладені в ньому, не спростовують доводів адвоката ОСОБА_1 Кайдашова С.А., події, які зафіксовані на відео не відповідають обставинам, викладеним у адміністративному протоколі.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення, то відсутній склад правопорушення в цілому.

Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення покладається на осіб, які відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Оскільки надані суду матеріали не містять даних, які б дозволили суду встановити, що ОСОБА_1 дійсно перебував за кермом транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння та керував ним, а також зупинка останнього співробітниками патрульної поліції, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення: Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так, є правові підстави для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова