Номер провадження 3/521/9895/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Кузьменко Н.Л., з секретарем Чебановою С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи про військове адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, громадянина України, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів справи про військове адміністративне правопорушення встановлено, що, на переконання уповноваженої особи військової частини НОМЕР_1 :

- 23.04.2023 року о 23:00 годині під час перевірки наявності особового складу на тимчасовому пункті дислокації 1 ПР, командиром 1 патрульної роти капітаном ОСОБА_2 було виявлено солдата ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. О 01:30 годині 24.04.2023 року доставлений до КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, де в присутності свідків відмовився від проходження медичного обстеження.

За даним фактом відносно військовослужбовця ОСОБА_1 складено протокол про військове адміністративне правопорушення серії НГУ №292522 від 24.04.2023 року за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя № 566/0/15-23 від 30.05.2023 року, зокрема, ухвалено про відновлення з 1 червня 2023 року роботи Херсонського міського суду Херсонської області (територіальну підсудність судових справ якого з 03.10.2022 року було змінено на підсудність Малиновського районного суду м. Одеси, відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), поряд з цим, Вищою Радою Правосуддя ухвалено продовжити розгляд справ, які надійшли до 11 червня 2023 року включно на розгляд цих судів у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), рішень Вищої ради правосуддя від 31 січня 2023 року № 10/0/15-23, від 28 лютого 2023 року № 161/0/15-23, від 30 березня 2023 року № 282/0/15-23, від 27 квітня 2023 року № 450/0/15-23.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що події мали місце в м. Херсоні Херсонського району Херсонської області, що відповідає територіальній юрисдикції Херсонського міського суду Херсонської області, крім того, справа надійшла до Малиновського районного суду м. Одеси до 11 червня 2023 року, а відтак справа підсудна Малиновському районному суду м. Одеси.

До суду особа, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки невідомі.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги висновки ЄСПЛ (сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки), отже справу необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, судом фактично встановлено.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Частина 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 2 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за: участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою ст. 172-20 КУпАП, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Вiдповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобiлiзацiйну підготовку та мобiлiзацiю», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і органiзацiй, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рiшення про мобiлiзацiю (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобiлiзацii чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобiлiзацiї, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено.

Таку правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» Верховний Суд уже сформулював у постановах від 11 квітня 2019 року (провадження № 51-9182км18), від 14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та № 61-3951св18), від 20 лютого 2018 року (провадження № 61-4255св18), від 25 квітня 2018 року (провадження № 61-1664св17), від 21 лютого 2019 року (провадження № 51-7411км18).

Відтак в Україні продовжує діяти особливий період.

З наявних документів вбачається, що ОСОБА_1 , на момент складання протоколу, є військовослужбовцем і перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , а отже така особа є суб`єктом адміністративної відповідальності.

Відповідно до Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає його належним та допустимим, оскільки він складений уповноваженою особою, його зміст відповідає вимогами ст. 256 КУпАП, вказаний протокол містить підписи свідків, які підтверджують відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підпису (а також відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння) та особи, яка його склала. Протокол складено уповноваженою особою військової частини НОМЕР_1 - командиром ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, 24.04.2023 року вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії НГУ №292522 від 24.04.2023 року, актом про відмову проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 24.04.2023 року; довідкою лікаря КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР №648 від 24.04.2023 року, з якої вбачається, що особа відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу у мінімальному розмірі, що перебачено санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Вимогами п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», передбачено, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 172-20, 221, 252, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом встановленого законом строку з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко