ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/379/23
Провадження №3/477/433/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 18 лютого 2020 року органом 4834, не працюючого, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за частиною другою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи особою, яка протягом року порушила вимоги пункту 2.5 Правил Дорожнього руху України, шляхом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за що був підданий адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною третьою цієї ж статті, 14 лютого 2023 року о 10.50 годині на 16 км. автомобільної дороги Т1508, сполученням Калинівка-Снігурівка знову керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

В судове засідання ОСОБА_2 неодноразово не з`являвся, про дату час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яку він повідомив під час складання протоколу, засобами телефонного зв`язку та шляхом розміщенням оголошення на сайті суду.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_2 обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому передано на розгляд до суду, однак, про стан судового провадження не цікавиться та не забезпечив отримання поштової кореспонденції за своїм зареєстрованим місцем проживання, яке він повідомив при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та яке в подальшому перевірено судом.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_2 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, при цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі останнього в судові засідання, суд відповідно до вимог частини першої статті 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини другої статті 130 КУпАП, є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто вчинення дій, щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу від 14 лютого 2023 року серії ААБ №088824, вбачається, що 14 лютого 2023 року о 10.50 годині на 16 км. автомобільної дороги Т1508, сполученням Калинівка-Снігурівка, ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем марки «Москвич 2141» державний номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився (а.с.1).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин..

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Порядок).

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 Порядку, огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до підпунктів 1, 3, 4 пункту 2 Порядку, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з приводу оформлення адміністративних матеріалів щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доданого до протоколу від 14 лютого 2023 року, вбачається, що водію транспортного засобу, марки «Москвич 2141» державний номерний знак НОМЕР_3 , особу якого встановлено, як ОСОБА_2 запропоновано добровільно пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі, на що останній не погодився та відповів категоричною відмовою, що розцінюється судом як відмова від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №169416 від 14 лютого 2023 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 2.1 А ПДР України, а саме керування транспортним засобом, що мало місце 14 лютого 2023 року на 16 км. автомобільної дороги Т1508, сполученням Калинівка-Снігурівка, в межах Миколаївського району Миколаївської області не маючи права керування транспортним засобом, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень (а.с.2).

З пояснень свідка ОСОБА_3 та пояснень свідка ОСОБА_4 від 14 лютого 2023 року, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що останні 14 лютого 2023 року були запрошені працівниками поліції в якості свідків та в їх присутності особа на ім`я ОСОБА_5 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я. При цьому останній вказував, що вжив спиртні напої після чого керував транспортним засобом (а.с.5, 6).

Відмовившись від проходження медичного огляду, ОСОБА_2 вчинив дії, що утворюють самостійний склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до довідки ДОП СП ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_2 28 червня 2022 року, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вчинив дії передбачені частиною першої статті 130 КУпАП (а.с.12).

У свою чергу, зі змісту постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року №209/1213/22 вбачається, що цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення, у виді штрафу в розмірі 51 000 грн, позбавлення права керування транспортними засобами на 10 років та конфіскацією транспортного засобу (а.с.7-11).

Оскільки інкриміноване ОСОБА_2 у цій справі діяння - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене 14 лютого 2023 року, що відповідно до диспозиції статті 130 КУпАП є повторним протягом року вчиненням порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, то дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за частиною другої цієї статті.

Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2023 року ААБ №088824; протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог статей 256, 266 КУпАП, та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853.

Враховуючи викладені обставини та досліджені докази вважаю, що ОСОБА_2 14 лютого 2023 року порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 130 КУпАП, тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Разом з цим, санкцією частини другої статті 130 КУпАП передбачено накладення стягнення на водіїв у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно довідки поліцейського СРПП ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував (а.с.4).

Враховуючи, що особі яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не надавалось право керування транспортними засобами, він не є водієм, тому до нього, як до іншої особи, застосовується стягнення лише у виді штрафу або адміністративного арешту з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Водночас, відповідно до усталеної судової практики, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність, в тому числі частиною шостою статті 121, частиною п`ятою статті 126, частинами другою та третьою статті 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2023 року ААБ №088824, транспортний засіб автомобіль марки «Москвич 2141», державний номерний знак НОМЕР_3 , керуючи яким, ОСОБА_2 допустив порушення вимог 2.5 Правил дорожнього руху України, належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Згідно довідки поліцейського СРПП ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, транспортний засіб автомобіль марки «Москвич 2141», державний номерний знак НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 (а.с.4).

Отже, в цьому випадку, особа, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_2 не є власником вищевказаного транспортного засобу, тому у разі застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу будуть порушені майнові права інших осіб та положення чинного законодавства щодо обсягу прав власників, зокрема статтю 41 Конституції України, яка, як норма прямої дії, визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин, враховуючи, що автомобіль марки «Москвич 2141», державний номерний знак НОМЕР_3 , належить на праві власності ОСОБА_6 , який у даній справі не притягується до адміністративної відповідальності, тому підстав накладення такого виду стягнення відносно ОСОБА_2 немає.

При накладенні адміністративного стягнення не враховую обставини, викладені частиною другою статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_2 , вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у межах санкції частини другої статті 130 КУпАП у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами (оскільки він посвідчення водія ніколи не отримував та не є водієм) та без оплатного вилучення транспортного засобу (оскільки він не є власником).

Згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 36, 280, 283, 284,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536, 80 грн (розрахунковий рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф перераховувати на рахунок: UA0014001, отримувач Миколаїв. ГУК/Миколаїв. обл/21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО