Справа № 462/4171/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А. І., розглянувши матеріали адміністративних справ, які надійшли з ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст. ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

Опис обставин, установлених в ході розгляду справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 318428 від 30.05.2023 року ОСОБА_1 , 21.05.2023 року близько 13 год. 58 хв. за адресою АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє психологічне насильство щодо дружини ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого заподіяна шкода психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 318427 від 30.05.2023 року, 21.05.2023 року о 13 год. 58 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , будучи батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконував передбачені ст. 150 СК України батьківські обов`язки, що проявилось у тому, що останній зловживає алкогольними напоями, що перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, а також не забезпечує дітей продуктами харчування, не цікавиться життям та вихованням своїх дітей, відтак ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП України при складанні протоколу.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 25.07.2023 року справи про адміністративні правопорушення зач. 1 ст. 173-2 КУпАП № 462/4174/23 (провадження № 3/462/1594/23) та за ч. 1 ст. 184КУпАП № 462/4171/23 (провадження № 3/462/1593/23) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - об`єднано та ухвалено розглядати у одному провадженні, присвоївши спільній справі єдиний унікальний номер 462/4171/23 (провадження № 3/462/1593/23).

Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи у його відсутності суду не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1, 245 КУпАП та розгляду справ у межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Застосоване судом законодавство при розгляді справи та висновки суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 року у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Так, суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184КУпАП, а його вина підтверджується даними, які мітяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 318428 від 30.05.2023 року;

- протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 318427 від 30.05.2023 року;

- довідкою про результати проведення перевірки (ІТС ІПНП № 8757 від 24.05.2023 року);

- копією реєстраційної картки АРМОР;

- копією письмових пояснень ОСОБА_3 від 29.05.2023 року;

- копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 29.05.2023 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою.

Накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184КУпАП, так суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення із врахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 184КУпАП, яке є достатнім для виховання зазначеної особи, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Судові витрати.

Згідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 536 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: