Справа № 758/6512/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 442850, 22.05.2023 о 23:12 год. за адресою: вул. Набережно-Хрещатицька, 57, м. Київ, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Василенко Т. Г. у судовому засіданні наполягав на закритті провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що поліцейський здійснив безпричинну зупинку транспортного засобу нібито для огляду, потім звинуватив ОСОБА_1 у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер». Виконуючи вимоги поліцейського, ОСОБА_1 погодилася на цю дію та пройшла процедуру продуття алкотесту тричі, виконавши інструкції інспектора, після чого інспектор повідомив, що пристрій «Драгер» не показав жодних результатів, але не надав таких результатів на ознайомлення. У подальшому ОСОБА_1 пропонувала продути алкотест ще раз, однак у цьому їй було відмовлено та складено протокол, при цьому були присутні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , інший працівник поліції на камеру зазначив, що не відчуває від ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Таким чином, відсутній факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння й відповідно відсутній факт порушення нею п. 2.5 Правил дорожнього руху. На підтвердження наведеного долучив диск з відеозаписом.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350, встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності, слід зазначити таке.

Згідно з письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції водій продула прилад «Драгер» тричі, алкотестер не показав стан сп`яніння, після чого складено протокол про адміністративне правопорушення, не зважаючи на прохання надати можливість ще раз продути алкотестер.

Відповідно до наданого захисником відеозапису ОСОБА_2 звертався до поліцейського з проханням надати можливість водію ще раз продути алкотестер, проте у цьому проханні було відмовлено.

З долученого до матеріалів адміністративного протоколу відеоматеріалу вбачається спілкування поліцейського з водієм ОСОБА_1 , яка погодилася пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та тричі продула алкотест, результат не визначено. У подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися до поліцейського з проханням надати можливість водію ще раз продути алкотестер, у чому було відмовлено та складено протокол.

При цьому не зафіксовано безпосередньо факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на проаналізовані докази, слід дійти висновку про недоведеність порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 УпАП.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У Рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 247, 251, 266, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА