КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №369/744/23
Апеляційне провадження
№33/824/2342/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Солдаткіна Олександра Сергійовича на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 3 квітня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 3 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536грн 80коп.

Постановою суду визнано доведеним, що 26 грудня 2022 року о 06:35год. водій ОСОБА_1 керував вантажним фургоном «Renault Master», д/н НОМЕР_1 , по вул. Печерській, 2 в с. Чайки Бучанського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння; огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest 6810» із застосуванням технічних засобів фіксації, за результатами огляду в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 , зафіксовано 1,04 проміле етилового спирту. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Солдаткін О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та провадження по справі закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем.

Адвокат Солдаткін О.С. посилається на те, що поліцейськими було оформлено направлення на огляд до медичного закладу, однак ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу. Крім того, ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом.

Адвокат Солдаткін О.С. стверджує, що відеозапис працівники поліції здійснювали на мобільний телефон, а не з нагрудної камери (боді-камер) працівників патрульної

поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вказаний відеозапис є фрагментарним та неінформативним, оскільки з перегляду неможливо однозначно встановити обставин спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, факту зупинки транспортного засобу тощо.

Адвокат Солдаткін О.С. вважає, що відомості про тимчасове затримання транспортного засобу в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу до протоколу не доданий, сам автомобіль як не вилучався на спеціальний майданчик, так і не блокувався, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Також адвокат Солдаткін О.С. зазначає, що поліцейський не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу. З відео вбачається, як ОСОБА_1 продув прилад, але показники на відео не видно, як і не було видно, чи розпакував нові деталі до приладу, чи ж використав вже використані працівник патрульної поліції, що викликає сумніви у достовірності результатів огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду апеляційної скарги (с.с.57), у судове засідання не з`явився.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 294 КУпП, апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

ОСОБА_1 причини неявки апеляційному суду не повідомив, тому апеляційна скарга розглянута у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Солдаткіна О.С., який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в

поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №055079 від 26 грудня 2022 року, в цей день о 6год. 35хв. у Київській обл., Бучанський район, с. Чайки по вул. Печерській, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згодою водія проводили на місці за допомогою Alcotest 6810 прилад ARBL 0808, результат тесту позитивний 1.04‰. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та зазначив, що провину визнає, керувати не буде, транспорт залишає на місці.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до приписів п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Відповідно до п.2.9.«а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п.п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на твердження поліцейського не заперечував, що керував автомобілем, а відтак був водієм.

Ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом, коли був зупинений працівником поліції, а відтак у працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не було необхідності надавати суду окремі докази у підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , є безпідставними.

Частинами 1 та 2 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне

правопорушення.

З приєднаного до матеріалів справи відеозапису вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер».

Також наявний відеозапис підтверджує, що працівником поліції були дотримані всі вимоги нормативних актів щодо їх дій при здійсненні огляду ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного засобу і порушень з переглянутого відеозапису виявлено не було.

З роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6810» АRBL 0808 вбачається, що результат тесту позитивний та дорівнює 1,04‰, що підтверджено підписом ОСОБА_1 (с.с.2).

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься підпис ОСОБА_1 , що він згоден з результатами огляду (с.с.3)

Посилання апелянта на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи з особистого мобільного телефону поліцейського не мають сили доказу є безпідставними, оскільки ст. 251 КУпАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення, при цьому вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.

Таким чином, відеозапис, здійснений із застосуванням мобільного телефону, який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

Водночас, чинними нормами КУпАП не встановлено вимог щодо визнання доказів недопустимими, відтак відеозапис з мобільного телефону, проведений поліцейським у цьому провадженні, на якому зафіксовано спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , є належним і допустимим доказом.

Вказаним відеозаписом підтверджується добровільна згода ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Також безпідставними суд вважає доводи апеляційної скарги, що поліцейськими було оформлено направлення на огляд до медичного закладу, однак ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та не висловлював незгоду з його результатами, а тому у поліцейських був відсутній обов`язок та необхідність доставляти ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не дотрималися повноти та безперервності відеозапису усіх обставин даної події є правомірними, однак це не

спростовує обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки на відеозаписі повністю зафіксовано процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , який не заперечував свого керування транспортним засобом, повідомлення про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, згода ОСОБА_1 на проходження такого огляду, розпаковка працівником поліції мундштука приладу «Drager Alcotest 6810», який знаходився в герметично запакованому середовищі, контрольний забір повітря, процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», позитивний результат такого огляду, згода водія з таким результатом та повідомлення працівниками поліції ОСОБА_1 про те, що він відстороняється від керування транспортним засобам.

Також на відеозаписі зафіксовано роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Таким чином, на відеозаписі зафіксовані обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, за яких водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, не надання суду цілісного відеозапису з моменту початку виконання службових обов`язків працівником поліції, не є підставою для висновку про не вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і не є підставою для закриття провадження у даній справі.

Також враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги про сумніви у достовірності результатів огляду на стан сп`яніння спростовуються матеріалами справи, зокрема підписами ОСОБА_1 у роздруківці результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6810» АRBL 0808 та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у підтвердження того, що він згодний з такими результатами.

Посилання адвоката Солдаткіна О.С. на те, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 266 КУпАП, не було відсторонено від керування транспортним засобом, також спростовується власноручним записом ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він залишає автомобіль на місці зупинки та зобов`язується не керувати.

Доводи апеляційної скарги, що відомості про тимчасове затримання транспортного засобу в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу до протоколу не доданий, сам автомобіль як не вилучався на спеціальний майданчик, так і не блокувався, не можуть слугувати самостійною підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю інших доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роздруківкою результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та відеозаписами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати

постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №055079 від 26 грудня 2022 року з достатньою повнотою досліджені суддею першої інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП, а тому висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надана оцінка поясненням ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Солдаткіна О.С., їх доводам, та наявному відеозапису, покарання призначене у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Солдаткіна Олександра Сергійовича залишити без задоволення, постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 3 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт