Номер провадження: 33/813/396/23
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Батрак В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд під головування судді Батрака В.В., за участю секретаря Чапенко В.С., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника адвоката Півторака І.І., представника Одеської митниці Державної митної служби України Кептене Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 19 січня 2023 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено стягнення у виді конфіскації автомобіля марки «Mersedes Vario», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації Р.Молдова.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.481 МК України за наступних обставин.

Так, під час здійснення митного контролю та перевірки документів встановлено, що відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Електронний журнал пасажирського пункту пропуску», за паспортними даними громадянки (дата народження, прізвище та ім`я) ОСОБА_3 , що у попередніх періодах даною громадянкою ввезено на митну територію України транспортний засіб, по якому відсутні відомості щодо подальшого вивезення, а саме: 30.06.2021 року громадянка ОСОБА_3 перемістила на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», тобто, до 30.06.2022 року, транспортний засіб особистого користування, вантажний автомобіль «Mersedes Vario» реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації ОСОБА_4 , через відділ митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» Одеської митниці. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу на момент складання протоколу відсутня.

Документів щодо продовження терміну доставки транспортного засобу внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення зазначеного транспортного засобу особою надано не було, в будь - яку митницю щодо продовження терміну доставки не звертався.

Таким чином, ОСОБА_1 не вивезла за межі митного кордону України вищевказаний транспортний засіб, який було ввезено на митну територію України, чим перевищила строк тимчасового ввезення, встановлений ст. 380 МК України, більше ніж на тридцять діб.

За вказаних обставин, на підставі ст.ст. 459, 494 МК України, посадовою особою митниці у відношенні особи було складено протокол про порушення митних правил, за ознаками ч. 6 ст. 481 МК України.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивоване тим, що в день прийняття оскаржуваної постанови особа, що притягається до адміністративної відповідальності не була присутня в судовому засіданні, в якому було оголошено лише вступну та резолютивну частину, а повний текст постанови було отримано лише 15 лютого 2023 року. Не було повного тексту постанови також у реєстрі судових рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, особу притягнуту до адміністративної відповідальності та її предстаника на підтримання доводів клопотання, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, перевіривши та проаналізувавши доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення

постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із викладеного слідує, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким встановив обрахування строку на апеляційне оскарження постанови судді з моменту її прийняття, а не отримання копії постанови, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності чи її захисником.

Закон не містить приписів, які б створювали передумови для іншого обрахування строку на апеляційне оскарження, в тому числі для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як окремого суб`єкта права на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, строк на апеляційне оскарження в даному випадку, обчислюється з моменту прийняття постанови, тобто 19.01.2023 року.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справи «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Як вбачається з матеріалів провадження, слухання справи відбулося 19 січня 2023 року.

Відповідно до оскаржуваної постанови, в судовому засіданні 19 січня 2023 року ОСОБА_1 участі не приймала, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належними чином, що підтверджується матеріалами провадження, однак свої повноваження делегували своєму представнику - адвокату Півторак І.І., який і приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції по закінченню якого було оголошено суть прийнятого рішення та строк його оскарження.

Зазначене свідчить про те, що адвокатові Півторак І.І., по закінченню судового засідання 19 січня 2023 року, було достовірно відомо про прийняте судове рішення, його зміст, порядок і строк оскарження, що фактично свідчить про обізнаність ОСОБА_1 , згідно делегування своїх прав та повноважень своєму представнику, про результати судового засідання. Іншого не зазначається ОСОБА_1 і в клопотанні про поновлення строку.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 , 17 лютого 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, строк якого сплив 28 січня 2023 року, подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Посилання ОСОБА_1 в клопотанні про те, що копію оскаржуваної постанови вона отримала лише 15 лютого 2023 року, як на поважну причину пропуску нею строку не ґрунтуються на законі, оскільки вона мала право як особисто, так і через представника, на оскарження постанови суду протягом 10 днів із дня її винесення постанови, а не із дня отримання її копії. Крім того, і дата отримання копії 15 лютого 2023 року не підтверджена матеріалами провадження.

Крім того, оскаржувана постанова складена відповідно до вимог КУпАП, в тому числі в ній зазначено про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 6 ст.481 МК України, накладене адміністративне стягнення, роз`яснено порядок та строк її оскарження. Будь - яких відомостей про те, що текст оскаржуваної постанови не був оголошений в цей день матеріали провадження не містять.

Інших причин, які б свідчили про поважність пропуску встановленого законом строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.

За таких обставин, підстав для задоволення заявленого клопотання і поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19 січня 2023 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.481 МК України відмовити.

Копію цієї ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, що її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОДЕСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК