справа № 492/251/23

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2023 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши справу про адміністративні правопорушення, що надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова Іванівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

11 березня 2023 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 , по вул.Болгарська с.Нова Іванівка Болградського району Одеської області, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився з застосуванням технічних засобів відеозапису, та не виконав неодноразові вимоги інспектора поліції про зупинку транспортного засобу, подані за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та гучномовного пристрою, чим порушив п. п. 2.4,2.5, 8.9 б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання, призначене на 20 квітня 2023 року, ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі заявки про отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень, шляхом направлення йому SMS-повідомлення, яку він отримав, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений. Крім того, ОСОБА_1 був повідомлений співробітниками поліції про те, що справа буде розглядатися в Арцизькому районному суді Одеської області, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 був позбавлений права отримувати інформацію про рух справи, тощо.

Також, слід врахувати про можливість ОСОБА_1 дізнатись про стан судового провадження справи залежить від його волевиявлення, тобто має суб`єктивний характер.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не повідомив суд про причини своєї неявки в судове засідання, призначене на 20 квітня 2023 року, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав у зв`язку з чим суддя, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі письмовими доказами, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його провина у вчиненні зазначених правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 122881, № 122882 від 11 березня 2023 року; поясненнями самого притягуваного ОСОБА_1 , який при складанні протоколів про адміністративні правопорушення не заперечував факту вживання алкоголю та пояснив, що він дійсно вживав алкогольні напої (вино), та не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, намагався втекти шляхом збільшення швидкості, але був зупинений шляхом переслідування службовим автомобілем; відеозаписом, доданим до протоколу та іншими матеріалами справи.

З вищевикладеного та досліджених суддею доказів випливає, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. п. 2.4, 2.5, 8.9 б Правил дорожнього руху України, які відповідно передбачають, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил; водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння; вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився з застосуванням технічних засобів відеозапису, та не виконав неодноразові вимоги інспектора поліції про зупинку транспортного засобу, подані за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та гучномовного пристрою.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджується доказами, дослідженими суддею.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП особа, яка скоїла кілька адміністративних правопорушень, справи про які, розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом?якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суддею встановлено не було.

Також, суддя, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що його протиправні дії могли потягнути за собою тяжкі наслідки.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху «водій» особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до облікових даних ЄДР МВС України ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою СРПП ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, у зв`язку з чим він не підпадає під поняття «водій».

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його провини та ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даних адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно інших осіб у виді штрафу.

Разом з тим, суддя також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладення на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 122-2, 130, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.