Справа № 138/632/23
Провадження № 33/801/722/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В., одержавши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн.

ОСОБА_1 20 липня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, вказуючи, що оскаржувану постанову він мав право оскаржити з 13 червня 2023 року по 24 червня 2023 року, що ним і було зроблено, проте подана ним 24 червня 2023 року вперше апеляційна скарга, постановою Вінницького апеляційного суду від 11 липня 2023 року, була помилково повернута.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження та про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За змістом цієї статті строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення починає обраховуватися з дня винесення такої постанови.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову суд першої інстанції виніс 13 червня 2023 року. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у судовому засіданні ОСОБА_1 присутнім не був, будучи належним чином повідомленим про місце, день та час розгляду справи. Разом з тим, у судовому засіданні був присутній захисник ОСОБА_1 - адвокат Пограничний А. М. (а. с. 25).

Вперше апеляційну скаргу на постанову суду ОСОБА_1 подав до суду 24 червня 2023 року, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку, оскільки останнім днем подачі апеляційної скарги буде 23 червня 2023 року - п`ятниця, робочий день.

Посилання ОСОБА_1 , як на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду на те, що останнім днем подачі апеляційної скарги було 24 червня 2023 року, не заслуговує на увагу, оскільки саме початок, а не закінчення перебігу строку, законодавець пов`язує з наступним календарним днем чи подією, з якою пов`язаний його початок.

Апеляційний суд наголошує, що у момент винесення постанови захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Пограничний А. М. був присутнім у судовому засіданні, а сам ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить довідка про доставку SMS (а. с. 22).

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03., нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням конкретних обставин справи та доводів апеляційної скарги підстави для поновлення пропущеного ОСОБА_1 строку відсутні, а тому у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2023 року в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська