ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/5020/22 Номер провадження 33/814/1219/23Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Греся А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника адвоката Антонової В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 16 жовтня 2022 року о 09 годині 07 хвилин по 354 км автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2023 року та закрити провадження у справі щодо нього у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що долучені до матеріалів провадження докази є недопустимими, недостовірними й недостатніми, так як: він ( ОСОБА_1 ) заперечував його перебування в стані алкогольного сп`яніння та не погодився з результатами, отриманими внаслідок застосування спеціального технічного засобу «Драгер», не вживав алкоголь і відповідно не мав ознак названого сп`яніння, натомість поліцією безпідставно не було запропоновано йому пройти огляд у медичному закладі, не роз`яснено таке право й інші права; за змістом роздруківки алкотестера температура повітря на час проведення огляду становила +18 С, однак у дійсності температура повітря в названий момент складала +9С, що може свідчити про некоректність роботи зазначеного технічного приладу, який, при цьому, має абсолютну похибку для масової концентрації алкоголю в крові 0, 06 проміле при діапазоні вимірювання від 0, 00 до 0, 8 проміле; матеріали справи не містять даних щодо причини зупинки апелянта й це ставить під сумнів процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є ідентичними та не відповідають фактичним обставинам справи. Водночас ОСОБА_1 посилається на те, що місцевим судом не було надано йому можливості ознайомитись зі змістом наявних у матеріалах справи відеозаписів, чим позбавлено можливості обґрунтувати захисну позицію.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку апелянта та його представника, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами ж п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №086771 16 жовтня 2022 року о 09 годині 07 хвилин ОСОБА_1 по 354 км автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Факт керування апелянтом автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_1 , за встановлених вище місця, дати й часу в апеляційній скарзі не оспорюється.

Проте, доводи ОСОБА_1 , які зводяться до неперебування ним при виконанні функцій водія в стані алкогольного сп`яніння, та порушення процедури проведення його огляду поліцією, є безпідставними, оскільки спростовуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 16 жовтня 2022 року о 09 годині 07 хвилин апелянт по 354 км автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці правопорушення з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 0, 32 проміле алкоголю в крові, й затим включно до моменту оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення не висловлював незгоду з результатами названого огляду, а тому твердження представника апелянта про протилежне неспроможні (а.с.7).

Згода ОСОБА_1 з названими вище результатами, отриманими за допомогою застосування технічного приладу, підтверджується й актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, що засвідчено особистим підписом апелянта (а.с.3).

Зафіксовані засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини також підтверджуються змістом зазначеного вище акту та роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 7510», відповідно до яких встановлено перебування ОСОБА_1 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результатами 0, 32 проміле алкоголю в крові (а.с.2-3).

Доводи ж апелянта та його представника про можливу некоректність вказаного вище результату з посиланням на невідповідність зазначеної в роздруківці алкотестера температури з дійсною температурою повітря на момент проведення огляду є безпідставними.

На підставі п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є алкотестер - прилад для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу повітря, яке вона видихає.

Вимогами п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735, передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ч.1 ст.17 закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність» законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» регламентований наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

З роздруківки технічного приладу «Drager Alcotest 7510», за допомогою якого проводився огляд апелянта, вбачається, що остання повірка (калібрування) цього спеціального технічного засобу здійснена 06 травня 2022 року, а тому на момент проведення огляду (16 жовтня 2022 року) названий алкотестер був використаний в межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, тривалістю 1 рік (а.с.2).

Тобто, перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом поліцією визначено й підтверджено у відповідності до приписів закону з використанням спеціально призначеного для встановлення стану алкогольного сп`яніння технічного засобу, який відповідав пред`явленим до нього вимогам і був використаний з дотриманням умов його експлуатації, а тому об`єктивні підстави ставити під сумнів зафіксовані в ньому результати огляду відсутні. Окрім того, на місці події сам апелянт не висловлював сумнівів у правомірності застосування вказаного вище приладу й погодився з його результатами, що підтверджується відеофіксацією й даними акту огляду.

Відповідно до Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Драгер», яка наявна у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється цим приладом автоматично й у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Згаданих помилок у ході проходження ОСОБА_1 огляду засіб «Drager Alcotest 7510» не висвітлював.

При цьому, прилад «Драгер» не є засобом з вимірювання температури повітря. До початку замірів він перебуває в температурних умовах, що відрізняються від поточних погодних умов, зокрема, в салоні чи багажному відділенні автомобіля поліції та відповідно поточна робоча температура для приладу буде відрізнятись від зовнішніх умов погоди.

Таким чином, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури, зазначеної в роздруківці приладу, з наведених вище причин і це жодним чином не впливає на результати тестування (огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Необхідною умовою навколишнього середовища при експлуатації засобу «Drager Alcotest 7510» є робоча температура: від - 10 до + 40 С°, показники якої під час проведення огляду апелянта не перевищували вказані температурні межі.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вказаний вище алкотестер має похибку вимірювання, що становить +/- 0, 06 проміле алкоголю при діапазоні вимірювання від 0, 00 до 0, 8 проміле, також є неспроможними, оскільки результат огляду на стан алкогольного сп`яніння апелянта - 0, 32 проміле алкоголю в крові, перевищує, як визначений законодавцем показник для встановлення стану алкогольного сп`яніння (0, 2 проміле алкоголю в крові), так і зазначений вище гранично допустимий розмір похибки вимірювання відповідного приладу, до того ж, у два рази, що поза всяким сумнівом доводить те, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд наголошує, що та обставина, що прилад «Drager Alcotest 7510» має похибку вимірювання, є законною та обґрунтованою, оскільки з метою унеможливлення ймовірного відхилення номінальної функції перетворення засобу вимірювальної техніки від реальної, похибка вимірювання запроваджується в усіх засобах вимірювальної техніки алкоголю в крові (не тільки в приладі «Drager Alcotest 7510»), й лише у випадку знаходження результату в межах похибки наявні підстави для сумніву щодо перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, чого в даному випадку не було.

Усупереч доводам апелянта, в поліцейського не було підстав для направлення ОСОБА_1 чи висування йому вимоги для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки, з огляду на тлумачення положень ст.266 КУпАП такий медичний огляд проводиться лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, в той час як ОСОБА_1 такої незгоди не висловлював, а навпаки погодився з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціального технічного засобу. Тому, за таких обставин, проведення огляду апелянта в закладі охорони здоров`я відповідно до вимог закону не передбачалось.

При цьому, згідно з відеозаписами поліцією було роз`яснено ОСОБА_1 , що показник приладу «Драгер» є перевищенням встановленої законом граничної норми (0,2 проміле алкоголю в крові), у зв`язку з чим, свідчить про те, що апелянт перебуває в стані алкогольного сп`яніння, й відповідно щодо нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зміст даної інформації не є складним для розуміння та сприйняття, через це ОСОБА_1 міг і мав усвідомлювати її. Останній як водій був обізнаний про категоричну заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, розумів наслідки цього, повідомленої ним інформації та дій щодо згоди з результатами огляду на місці зупинки автомобіля, що підлягає врахуванню поліцією, через це посилання апелянта на незабезпечення поліцією можливості проходження ним огляду в закладі охорони здоров`я, слід визнати необґрунтованими.

Отже, викладені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає. Обставин, які би свідчили про їх недопустимість, недостовірність чи неналежність, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Посилання апелянта і його представника на проведення допиту свідка ОСОБА_4 (пасажира керованого ОСОБА_1 автомобіля) підлягають відхиленню, оскільки наявний у матеріалах справи відеозапис містить необхідні відомості для повного й усебічного з`ясування обставин справи, перевірки узгодженості відповідних йому письмових доказів. Зокрема, ним зафіксовано обставини вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (керування ОСОБА_1 транспортним засобом і процедуру проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння), оформлення відповідних матеріалів поліцією. Таким чином, і апелянтом та його представником не обґрунтовано, що свідок ОСОБА_4 могла повідомити суду невідомі або ж інші відомості, які мали б значення для встановлення суттєвих обставин учиненого ОСОБА_1 правопорушення, з`ясування істини по справі й були відсутніми в матеріалах провадження.

Разом з цим, апеляційний суд, як наслідок, погоджується з доводами апелянта про безпідставність урахування судом першої інстанції письмових пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , які не допитувались місцевим судом, як доказів винуватості ОСОБА_1 , оскільки, виходячи із засади безпосередності дослідження доказів, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, безпосередньо сприйнятими ним під час судового засідання й не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими поліції або посилатися на них (а.с.4-5). Наведене вище залишилось поза увагою першої судової інстанції, через це оскаржувану постанову слід змінити, виключивши з неї посилання на письмові пояснення зазначених вище свідків як на докази винуватості апелянта.

Однак, таке виключення з доказової бази не впливає на доведеність винуватості апелянта за ч.1 ст.130 КУпАП, так як його винуватість підтверджується сукупністю інших викладених вище доказів по справі поза розумним сумнівом.

Водночас відсутність у матеріалах справи відомостей щодо підстав зупинки апелянта поліцією не є конструктивною ознакою диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП і відповідно не утворює достатню підставу для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо ОСОБА_1 , оскільки не спростовує факт керування апелянтом транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто, наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так само не знайшли свого підтвердження аргументи ОСОБА_1 про нероз`яснення йому прав поліцією, адже з аналізу протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що апелянту роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що засвідчено власним підписом останнього без будь-яких доповнень і зауважень (а.с.1).

Доводи апелянта з приводу того, що місцевим судом не було надано йому можливість ознайомитись зі змістом наявних у матеріалах справи відеозаписів позбавлені підстав, оскільки 20 березня 2022 року (за 22 дні до розгляду справи) ОСОБА_1 на підставі поданої ним заяви ознайомився з матеріалами справи, зокрема, технічними носіями інформації із записаними поліцією відеозаписами, та зняв відповідні копії, що підтверджується власноруч здійсненим апелянтом записом із його особистим підписом (а.с.18).

Окрім того, можливість реалізації прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, у тому числі, на ознайомлення з відеозаписами, ОСОБА_1 було надано в суді апеляційної інстанції, якими він і його представник скористались у повному обсязі.

Як видно з матеріалів справи, апелянт є водієм з водійським посвідченням серії НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом і даними відеофіксації (а.с.1, 7).

Тому, суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП обгрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції посилання на письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_5 як на докази винуватості ОСОБА_1 .

В іншій частині постанову місцевого суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун