ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1660/23 Справа № 932/4452/23 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Добриня Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Добриня Ярослава Олексійовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 30 квітня 2023 року о 09:30 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпро по пр. Богдана Хмельницького, буд.128, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2023 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконне, необґрунтоване, ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування зазначає, що висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_1 наче відмовився від проходження медичного огляду, як на місці, так і в закладі охорони здоров`я не відповідає дійсності, оскільки він належним чином не направлявся в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння ні в усній, ні в письмовій формі, як то передбачено нормами ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння.

Крім того, зазначає, що 30.04.2023 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом був безпідставно зупинений працівниками УПП в Дніпропетровській області, після чого йому безпідставно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки при спілкуванні співробітниками поліції у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. При цьому, ОСОБА_1 прохав поліцейських дочекатися свого адвоката та після цього проїхати разом з ним до закладу охорони здоров`я, що зафіксовано на боді-камеру. Однак, співробітники поліції розцінили це як відмову від проходження огляду, після чого стосовно ОСОБА_2 був складений протокол по факту відмови від проходження медичного огляду. Разом з цим, наступного дня ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння та відповідно до висновку №105 не перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи, що наркотичні засоби тримаються в організмі людини дуже тривалий час, а факт їх не виявлення в день складення протоколу, на думку сторони захисту, свідчить про керування ОСОБА_1 автомобілем в тверезому стані, що в свою чергу спростовує висновки співробітників поліції про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Водночас, захисник звертає увагу, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була пов`язана із нерозумінням процедури проходження такого огляду та підстав для висунення вимоги проїхати до медичного закладу, у зв`язку з чим, він і прохав поліцейських дочекатися свого адвоката, в присутності якого він був готовий пройти будь-який огляд на стан сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Добринь Я.О. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення. Сторона захисту наполягала, що ОСОБА_1 керував автомобілем за встановлених судом обставин у тверезому стані, що підтверджується актом медичного огляду №105, який він пройшов пізніше, та не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладах охорони здоров`я, але прохав патрульних поліцейських дочекатися його захисника.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №263461 від 30.04.2023 року; рапорт працівників поліції та відеозапис.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №263461 від 30.04.2023 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 30 квітня 2023 року о 09:30 годині в м. Дніпро, Шевченківський район, пр. Б. Хмельницького, біля буд.128, згідно п.3 ст.35 ЗУ Про Національну поліцію було зупинено ТЗ ВАЗ21063 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в якого під час спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено Не надав, надасть в суді. Крім того, зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Згідно рапорту інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Смагіна А. від 30.04.2023 року (а.с.3) вбачається, що 30.04.2023 року під час несення служби у складі автопатруля Легіон-212, сумісно з заст. ком. Взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Бурманом А.І. за адресою: м. Дніпро, пр-т Б.Хмельницького, 128, було зупинено транспортний засіб ВАЗ21063 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.2.3.в ПДР. Під час спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Після чого, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, чим порушив п.2.5 ПДР та відносно нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову за ч.5 ст.121 КУпАП. Водія відсторонено від керування транспортним засобом, посвідчення водія не вилучалось так як водій пред`явив його не передаючи до рук.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, який міститься у 1 файлі на одному DVD-R диску долученого до матеріалів справи (а.с.2).

Так з відеофайлу export-eskf2 тривалістю 00:00:00 00:16:59, вбачається, що 30.04.2023 року о 09-30 годині працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ21063 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.2.3в ПДР. Під час спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та запропоновано пройти огляд в медичному закладі у лікаря-нарколога, відповідно до вимог наказу МОЗ та МВС №1452/735, при цьому в повному обсязі роз`яснено відповідальність за відмову від проходження огляду. Спочатку водій не надав відповіді та почав стверджувати, що якщо він проїде з поліцейськими, то вважатиметься затриманим, а також, що поліцейські на нього тиснуть, тому він хвилюється та у нього з`являється тремтіння пальців рук. Потім, ОСОБА_1 почав запитувати у одного із поліцейських поради, що саме йому робити у даній ситуації, на що працівник поліції ще раз детально роз`яснив йому процедуру проходження огляду, а також наслідки за відмову від його проходження.

Далі ОСОБА_1 запитав у поліцейського чи може він викликати свого адвоката, на що була надана відповідь, що так звичайно може, та якщо він погодиться на проходження огляду, то адвокат має з`явитися безпосередньо до лікарні, так як тривалий час вони його чекати не будуть, а якщо відмовиться від проходження огляду, то буде складено протокол про відмову від проходження огляду за ч.1 ст.130 КУпАП. Після чого, ОСОБА_1 почав дзвонити комусь по телефону, а завершивши розмову, сказав поліцейським, що готовий проїхати на огляд, але лише після приїзду його адвоката, на що поліцейські ще раз пояснили водієві, що згідно вимог наказу МОЗ та МВС №1452/735, якщо він згоден проїхати до медичного закладу для проходження огляду, то повинен заглушити двигун автомобіля та проїхати з ними до медичного закладу, а якщо його адвокат бажає бути присутнім під час огляду, то може приїхати безпосередньо вже до лікарні, проте його присутність нічого не вирішує. Після цього, поліцейський ще декілька разів запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак він наполягав на тому, що проїде до медичного закладу для проходження огляду лише після приїзду свого адвоката.

Надалі, зі службового автомобілю підійшов ще один поліцейський і повідомив ОСОБА_1 , що така його поведінка сприйматиметься, як ухилення від проходження огляду, а тому відносно нього буде складено адміністративний матеріал за ч.1 ст.130 КУпАП, який в подальшому буде передано до суду та це вже буде судова справа, до участі в якій він може залучити свого адвоката, на що ОСОБА_1 відповів, що так, нехай поліцейські складають протокол та він відмовляється від проходження огляду.

Подальшою відеозйомкою зафіксовано процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, винесення постанови за ч.5 ст.121 КУпАП, а також роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Отже зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що працівниками патрульної поліції було порушено вимоги Інструкції та не ознайомлено ОСОБА_1 із процедурою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також те, що ОСОБА_1 за встановлених судом обставин не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладах охорони здоров`я.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі захисник підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, натомість оспорює наявність доказів для підтвердження направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2023 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу захисником в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апелянта про недотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції через відсутність направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я, оскільки, так як надані суду матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тому у працівників патрульної поліції не було жодних підстав для оформлення направлення на медичний огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Водночас, не заслуговують на увагу апеляційного суду доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 добровільно на наступний день після виявлення підстав для проведення медичного огляду, пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у КП ДБКЛПД ДОР, за наслідками якого ознак сп`яніння у нього виявлено не було, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що згідно ч.1 ст.130 КУпАП є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Таким чином, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений у КП ДБКЛПД ДОР без присутності поліцейського, тому відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , визначених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», також не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки вони не є предметом апеляційного розгляду.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає захисник, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Добриня Я.О. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Добриня Ярослава Олексійовича - залишити без задоволення, а постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО