Справа № 357/3995/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП у справі відсутній, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050815 від 14.05.2022 року: 14.05.2022 року о 10 год. 20 хв. в м. Біла Церква, по вул. Івана Мазепи, 65А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість, даному водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, на що він відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП заперечив та пояснив суду, що він перебував у своєму автомобілі та до нього звернулись працівники поліції з метою перевірки документів. Перевіривши документи ОСОБА_1 поліцейські почали пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки у нього нібито вбачались ознаки такого сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився пройти даний огляд у медичному закладі, тому сів до службового автомобіля поліції та вони вирушили до закладу охорони здоров`я у м. Ставище. По дорозі один з працівників поліції запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою експрес тесту на АЗС, аби не витрачати час на дорогу до медичного закладу. Будучи необізнаним у процедурі огляду ОСОБА_2 , погодився, тому працівники поліції придбали в аптеці експрес-тест на визначення наркотичних речовин у сечі та приїхали на АЗС по вул. Першотравнева в м. Біла Церква, де ОСОБА_1 пройшов тестування за допомогою експрес-тесту, який якого показав негативний результат на наявність наркотичних речовин. В цей час до АЗС приїхав інший екіпаж патрульної поліції та ОСОБА_1 було вказано їхати з цим екіпажем. Другий екіпаж патрульної поліції доставив ОСОБА_1 до місця стоянки його транспортного засобу, де з незрозумілих причин вже перебував евакуатор для евакуації автомобіля ОСОБА_1 та інший екіпаж знову почав пропонувати пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 цього разу вже відмовився від проходження огляду, оскільки вважав, що огляд він вже пройшов, тому не вбачав необхідності повторного проходження огляду, однак на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Малиневський П.П. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення. Зокрема адвокат зазначив, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте поліцейські вмовили останнього пройти експрес-тест на АЗС, що є грубим порушенням. Оскільки ОСОБА_1 є необізнаним у процедурі огляду, тому погодився на пропозицію працівників поліції та пройшов огляд за допомогою експрес-тесту. Крім цього захисник зазначив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а його пояснення вказують на те, що він не керував автомобілем, а просто знаходився у ньому.

Поліцейські Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Гейвах О.Л. та ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили, що того дня один з екіпажів попросив допомогу з метою доставки водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, тому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прибули до АЗС, де їм було передано ОСОБА_1 для подальшого оформлення адміністративних матеріалів. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 доставили ОСОБА_1 до місця стоянки автомобіля ОСОБА_1 та запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився. Поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили, що повторно пропонували ОСОБА_1 пройти огляд з метою визначення стану наркотичного сп`яніння, зазначивши, що законодавство не забороняє повторно висувати вимогу водію про проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050815 від 14.05.2022 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.05.2022, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення ОСОБА_5 від 14.05.2022, письмові пояснення ОСОБА_6 від 14.05.2022, рапорт від 14.05.2022, копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.05.2022, відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На відеозаписі файл «clip-0.mp4», доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано, що о 10 год. 32 хв. на місці події дійсно перебуває евакуатор та працівник поліції у присутності свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився.

На інших двох відеозаписах відображено вже процес евакуації автомобіля належного ОСОБА_1 та зафіксовано процедуру ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що на вимогу працівників поліції, котрі звернулись до нього першочергово, про проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, він погодився пройти даний огляд та вирушив до медичного закладу, однак за пропозицією поліцейських до медичного закладу не був доставлений, натомість пройшов огляд за допомогою експрес-тесту придбаного в аптеці, перебувачи на АЗС, результати якого були негативними. Вважаючи, що процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , вже пройшов, тому на повторну вимогу поліцейських іншого екіпажу про проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що й було зафіксовано на нагрудну бодікамеру.

З пояснень працівників поліції, які були надані в судовому засіданні, частково підтверджуються надані суду пояснення ОСОБА_1 . Зокрема, поліцейські підтвердили, що прибули на АЗС з метою оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , а не до місця перебування транспортного засобу ОСОБА_1 , що в свою чергу підтверджує. що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та вирушив до нього з працівниками поліції, котрі першочерго звернулись до ОСОБА_1 .

Крім цього поліцейські підтвердили, що дійсно мало місце вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 поліцейськими першго екіпажу, натомість поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повторно висували вимогу ОСОБА_1 про проходження огляду у медичному закладі, зазначивши в судовому засіданні, що законодавство не забороняє одразу повторно висувати вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння.

З даного приводу суддя зазначає, що нормами статті 266 КУпАП та положеннями Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначають, що за наявності у водія ознак сп`яніння та його згоди на проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі працівники поліції зобов`язані доставити даного водія до визначеного найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду. У разі виявлення та підтвердження перебування водія у стані наркотичного сп`яніння на останнього повинен бути складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Проте, у разі, якщо за результатами огляду буде встановлено, що водій перебуває у тверезому стані, останній не підлягає притягненню до відповідальності та має право продовжувати рух керуючи транспортним засобом.

Тобто, в даному випадку за наявності згоди ОСОБА_1 на проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, працівники поліції зобов`язані були його доставити до медичного закладу. Натомість поліцейськими не було дотримано вищевказаних вимог та більш того було проведено огляд ОСОБА_1 у спосіб, що не передбачений законодавством.

Натомість другий екіпаж патрульної поліції почав повторно висувати вимогу ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка не ґрунтувалась на правових нормах, що потягло за собою наслідком відмови ОСОБА_1 від повторного огляду.

З даного приводу варто вказати, що хоча нормативні правові акти не містять чіткої заборони на пред`явлення з боку поліцейського повторної вимоги водію на проходження огляду на стан сп`яніння одразу після завершення вже проведеної процедури огляду, проте такі обставини беззаперечно є неприпустимими та порушують права даного водія.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суддя також зазначає, що нормами статті 19 Конституції України також визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суддя враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання, висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини. Тому відсутність підстав для проведення огляду у сукупності свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суддя також бере до уваги вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року, які регламентують, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, визначає, що:

1. Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

2. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

З наведено слідує, що матеріали справи повинні були б містити відеозаписи, на яких зафіксовані всі обставини події, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення та обставини фіксування адміністративного правопорушення, проте з незрозумілих причин таких відеоматеріалів до матеріалів справи додано не було.

При цьому слід звернути увагу, що відповідно до положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Суд вказує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

При цьому обов`язковою складовою даного правопорушення є сам факт керування транспортним засобом особою, проте надані суду матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, натомість у своїх поясненнях вказав, що він знаходився в транспортному засобі, однак не здійснював рух.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ