Справа №449/592/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді: Гуняк О.Я.

за участю:

секретаря судових засідань: Тивонюк С.Р.,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого, -

ст.185 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , 19.05.2023 року о 07 год 30 хв, в АДРЕСА_2 , перебуваючи в п`яному вигляді вчинив злісну непокору працівникам поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме виражався нецензурною лайкою та шарпав за одяг.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, ст.254 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із поданого письмового заперечення захисника ОСОБА_2 адвоката Гордон І.М., останній просить справу про адміністративне правопорушення передбачене ст.185 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, враховуючи наступне. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Стверджує, що в матеріалах справи, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що вимоги працівника поліції були здійснені у зв`язку з їх участю у охороні громадського порядку, були наполегливими та неодноразово повтореними, що було пред`явлене відповідне посвідчення, що встановлювалась особа. Вважає, що відсутність конкретних правових доказів про невиконання ним законної вимоги поліцейського у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, за що відкрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП із наслідками у вигляді адміністративної відповідальності за його вчинення.

Для з`ясування дійсних обставин справи та у зв`язку із поданим захисником ОСОБА_2 - адвокатом Гордон І.М., клопотанням, судом також викликались свідки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №697227 від 19.05.2023 р., адреси проживання яких, поліцейським не зазначені в повній мірі, оскільки містять лише назви населенних пунктів. Однак такі в судове засідання не з`явились.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів, орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 92 Конституції Українивиключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Особливість застосування ст.185 КУпАП полягає у тому, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського може мати місце при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку.

Пленум Верховного суду України у Постанові №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» акцентував увагу судів на тому, що відповідальність за ст.185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв`язку із виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків (п.3); злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (п.7).

Ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №697227 від 19.05.2023 р.,, було встановлено, що в такому не обґрунтовано законності розпорядження або вимоги поліцейського, а саме не визначено: яку саме законну вимогу чи розпорядження працівника поліції не виконав ОСОБА_2 або які саме дії ОСОБА_2 були вираженні у зухвалій формі та в яких діях ОСОБА_2 полягала злісна непокора працівнику правоохоронного органу при виконанні ним службових обов`язків, а також якими обставинами обумовлена вимога поліцейського та чи узгоджується вона із повноваженнями поліцейського, передбаченими розділами IV-V Закону України «Про Національну поліцію». У вказаному випадку зазначених вимог закону при оформленні протоколу за ст.185 КУпАП не дотримано.

Таким чином, працівником поліції не розкрито об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, суть правопорушення викладена формально, неконкретизовано, загальними фразами, і не відображає усіх кваліфікуючих ознак, передбачених ст.185 КУпАП.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що не можуть бути належними та допустимими докази, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід зазначити, що суддя не вправі у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, оскільки у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221КУпАП є лише розгляд справи.

Крім того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Отже, коли вина особи не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, сумніви щодо обвинуваченої особи слід тлумачити на її користь.

Досліджуючи всі наявні докази, суддя надавши їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступені спростування обставин, що характеризують діяння ОСОБА_2 прийшов до висновку про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

За наведених обставин, при відсутності достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, вважаю, що останній не підлягає адміністративній відповідальності внаслідок відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 283, 284, КУпАП ,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Гуняк Олександра Ярославівна