Справа № 694/1794/23
Провадження № 3/694/785/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.08.2023 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку смт. Ірдинь, Черкаської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу секретарем Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, являється депутатом Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, тел. НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

встановила:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшло чотири адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. В порядку автоматизованого розподілу справ дані матеріали надійшли в провадження судді Сакун Д.І. (Справа № 694/1794/23, провадження 3/694/785/23; справа № 694/1795/23, провадження 3/694/786/23; справа № 694/1796/23, провадження 3/694/787/23; справа № 694/1797/23, провадження 3/694/788/23).

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.08.2023 року адміністративні справи відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

Так, відповідно до протоколу №305/2023 про адміністративне правопорушення від 20.07.2023 року, ОСОБА_1 , будучи секретарем Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення Шевченківської сільської ради №24-4/VIII від 22.12.2022 «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування, виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2023 році», перебуваючи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу №303/2023 про адміністративне правопорушення від 20.07.2023 року, ОСОБА_1 , будучи секретарем Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення Шевченківської сільської ради №13-15/VIII від 22.12.2021 року «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування, виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2022 році», будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу №302/2023 про адміністративне правопорушення від 20.07.2023 року, ОСОБА_1 , будучи секретарем Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення Шевченківської сільської ради №13-15/VIII від 22.12.2021 року «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування, виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2022 році», будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу №304/2023 про адміністративне правопорушення від 20.07.2023 року, ОСОБА_1 , будучи секретарем Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення Шевченківської сільської ради №24-4/VIII від 22.12.2022 року «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування, виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2023 році», будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень не визнала та пояснила, що є депутатом Шевченківської сільської ради Звенигородського району та перебуває на посаді секретаря цієї сільської ради. Дійсно приймала участь як депутат в обговоренні та прийнятті рішення сесією Шевченківської сільської ради Звенигородського району №24-4/VIII від 22.12.2022 «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування, виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2023 році» та рішення №13-15/VIII від 22.12.2021 року «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування, виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2022 році». Вважає, що вказані дії нею не вчинялися в умовах реального конфлікту інтересів, внаслідок чого не була зобов`язана повідомляти про його наявність при прийнятті участі в прийнятті вказаних рішеннь. Стверджує, що вона, як секретар сільської ради, не перебуває у прямому підпорядкуванні сільського голови, оскільки це не передбачено її посадовою інструкцією. З сільським головує перебуває виключно у робочих стосунках. Будь-яких додаткових благ від голосування за прийняття вищевказаних рішень від сільського голови вона не отримувала. Крім того, ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення аналогічні викладеному у судовому засіданні.

ОСОБА_1 вважає, що в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Звенигородської окружної прокуратури Тарасов О. у судовому засіданні підтримав звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, обставини яких зазначені у відповідних протоколах, просив визнати останню винуватою у їх вчиненні та притягнути до адміністративної відповідальності. Разом з тим, подав до суду висновок аналогічний наданим поясненням в судовому засіданні.

Свідок - сільський голова ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не мада реального конфлікту інтересів, оскільки жодного приватного інтересу при голосуванні за вказані рішення вона не мала. Крім того, вона не перебуває у підпорядкуванні сільського голови.

Крім того, 01.08.2023 року сільський голова Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Смалько С. подав клопотання про залучення третьої особи у справі, однак суд не приймає до уваги вказане клопотання в зв`язку з тим, що вказані дії не передбачені КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, врахувавши доводи прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Так, як вбачається з протоколу №305/2023 про адміністративне правопорушення від 20.07.2023 року ОСОБА_1 , будучи секретарем Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення №24-4/VIII від 22.12.2022 «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування , виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2023 році», перебуваючи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП. Відповідно до протоколу №303/2023 про адміністративне правопорушення від 20.07.2023 року, ОСОБА_1 , будучи секретарем Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення №13-15/VIII від 22.12.2021 року «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування, виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2022 році», будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП. Відповідно до протоколу №302/2023 про адміністративне правопорушення від 20.07.2023 року, ОСОБА_1 , будучи секретарем Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення №13-15/VIII від 22.12.2021 року «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування, виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2022 році», будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП. Відповідно до протоколу №304/2023 про адміністративне правопорушення від 20.07.2023 року, ОСОБА_1 , будучи секретарем Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення №24-4/VIII від 22.12.2022 року «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування, виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2023 році», будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП встановлено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

У відповідності до п. в) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції`суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є депутатом Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області згідно з рішенням №1-3/ VIII від 23.11.2020 та останню обрано на посаду секретаря Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області згідно з рішенням №1-5/ VIII від 23.11.2020.

Згідно ч.1 ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого амоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшість депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань, і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

Конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Диспозиція частини 2 ст.172-7 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиція частини 1 ст.172-7 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Стаття 28 Закону України «Про запобігання корупції», про порушення вимог якої секретарем Шевченківської сільської ради ОСОБА_1 зазначено у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачає обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.2 ст.172-7 КУпАП настає за вчинення дій чи прийняття рішень саме в умовах реального конфлікту інтересів.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково - правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М.Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Аналогічне визначення понять «потенційний інтерес» та «реальний інтерес» міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією».

Наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

З цього випливає, що предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст.172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання нею службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячем інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Відповідно до Наукового висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, підготовленого 01.03.2018 за дорученням Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти - у виборі варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Також, згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятими Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді: дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до ч.6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Так, рішенням Шевченківської сільської ради №24-4/VIII від 22.12.2022 «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування , виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2023 році» вирішено, зокрема встановити премію сільському голові, надавати матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, встановити надбавку за виконання особливо важливої роботи та преміювання до Дня місцевого самоврядування у 2023 році у відсотковому відношенні до посадового окладу в межах фонду оплати праці.

Рішенням Шевченківської сільської ради №12-15/VIII від 22.12.2021 «Про преміювання сільського голови, преміювання до Дня місцевого самоврядування , виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплата одноразової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2022 році» вирішено, зокрема встановити премію сільському голові, надавати матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, встановити надбавку за виконання особливо важливої роботи та преміювання до Дня місцевого самоврядування у 2022 році у відсотковому відношенні до посадового окладу в межах фонду оплати праці.

Як вбачається з протоколів поіменного голосування рішення, секретар (депутат) сільської ради ОСОБА_1 приймала участь у голосуванні та проголосувала «за» прийняття вказаних рішень.

Як вбачається з вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, оперуповноважений УСР в Черкаській області, обґрунтовуючи наявність у ОСОБА_1 під час позитивного голосування за вищевказане рішення приватного інтересу, зазначив: «Приватний інтерес ОСОБА_1 полягає у тому, що відповідно до положень ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада секретаря сільської ради є оплачуваною працею, враховуючи, що остання є посадовою особою органу місцевого самоврядування, відповідно отримує заробітну плату та різного роду надбавки (за ранг, вислугу років та інші). Отже, приватний інтерес ОСОБА_1 при голосуванні за вищевказане рішення має як майновий, так і не майновий інтерес, враховуючи, що остання знаходиться у підпорядкуванні сільського голови, а тому розмір премії, виплат залежить від ОСОБА_2 . Не менш важливим є і відношення ОСОБА_2 до своєї підлеглої, яке може виражатись у поблажливому відношенні, ймовірній можливості віддячити як майновим, так і не майновим способом».

Однак, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, аналіз відносин та зв`язків між секретарем Шевченківської сільської ради ОСОБА_1 та сільським головою ОСОБА_2 не здійснювався, докази, на підставі яких суддя міг би встановити відносини та зв`язки між вказаними особами до матеріалів справи не додані. Також, суддя звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості, що секретар Шевченківської сільської ради ОСОБА_1, яка приймала участь в обговоренні та прийнятті вищевказаного рішення, станом на той час вже мала будь-який приватний інтерес, зокрема мала попередню домовленість з головою сільської ради ОСОБА_2 щодо її поблажливого відношення до нею або вчинення ним дій, як в межах наданих йому повноважень, так і поза їх межами, результатом яких є покращення майнового або не майнового становища ОСОБА_1 .

Ці обставини, інші особи, а саме сільський голова ОСОБА_2 підтвердив у судовому засіданні, будучи допитаним у якості свідка.

Суддя звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 стверджувала, що будь-які відносини у неї з сільським головою ОСОБА_2 , окрім робочих, відсутні.

Крім того, суддя критично ставиться до посилання у вищевказаних протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, на те, що секретар Шевченківської сільської ради перебуває у прямому підпорядкуванні сільського голови даної сільської ради ОСОБА_2 та вважає його необґрунтованим, оскільки чинне законодавство України не передбачає такого підпорядкування, так само як і зібрані оперуповноваженим докази, що додані до справи, про це жодним чином не свідчать.

Також, згідно абз.3 п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 (зі змінами та доповненнями), преміювання секретарів сільських, селищних, міських рад, заступників сільських, селищних, міських голів, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, старост, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці за рішенням сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до п.п.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 (зі змінами та доповненнями) «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», надати право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

У відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 (зі змінами та доповненнями) «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», сільський голова є керівником органу, який наділений правом на здійснення преміювання працівників сільської ради.

Таким чином, преміювання секретаря Шевченківської сільської ради ОСОБА_1 здійснюється на підставі відповідного рішення сільського голови, яке прийняте у відповідності до вимог законодавства України, а також на підставі Положення про преміювання працівників Шевченківської сільської ради, яким саме і визначається конкретні умови, порядок та розмір такого преміювання.

Крім того суддя зауважує, що при прийнятті участі у голосуванні у ОСОБА_1 був відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки остаточне рішення щодо прийняття рішення про преміювання сільського голови, мав прийняти колегіальний орган в тому числі і щодо розміру, а не вона одноособово, відтак її приватний інтерес за відсутності дискреційних повноважень не міг впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень про преміювання.

Також, суддя вважає, що вказане рішення ради є актом індивідуальної дії, оскільки зазначене рішення відноситься до конкретної особи, а саме ОСОБА_2 як такого, що здійснює повноваження сільського голови. Натомість вказаний документ не містить жодних вказівок щодо можливості застосування прийнятих рішень щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, обґрунтування щодо наявності у ОСОБА_1 приватного інтересу під час прийняття участі в обговоренні та прийнятті вищевказаного рішення ґрунтуються виключно на припущеннях, які належними та допустимими доказами не підтверджені.

Матеріали справи та протоколи про адміністративні правопорушення не містять достатніх даних, на підставі яких можлива була б констатація наявності обставин як складових реального конфлікту інтересів під час прийняття рішень №13- 15/VIII від 22.12.2021 року та №24-4/VIII від 22.12.2022 року. Крім того, в матеріалах відсутні докази, що вчинення дій та прийняття рішень відбулися за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями, які реально вплинули на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, прийняття таких рішень, не викладені та не підтверджені обставини, що дії чи рішення суперечать представницьким повноваженням ОСОБА_1 .. В судовому засіданні встановлено, що питання щодо встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги сільському голові на вказаних сесіях ради були пов`язані суто з виконанням представницьких повноважень ОСОБА_1., і не становлять приватного інтересу. В даному випадку відсутня суперечність між представницькими повноваженнями ОСОБА_1 , та будь-яким її приватним інтересом.

Крім того, у діяннях особи, щодо якої було складено протокол, повинна існувати суб`єктивна сторона правопорушення у формі умислу, що невід`ємною складовою частиною складу умисного правопорушення взагалі.

Оцінюючи інкриміноване ОСОБА_1 , порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» ініціатор, який складав протокол, не надав доказів про вчинення ним правопорушень умисно.

Підсумовуючи вищенаведене, під час судового розгляду не встановлено належних та допустимих доказів, які б об`єктивно свідчили про наявність реального конфлікту інтересів, оскільки в даному випадку обвинувачення ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, ґрунтується виключно на припущені щодо подальшої можливості задоволення останньою свого приватного інтересу, що може свідчити про наявність у неї лише потенційного конфлікту інтересів, що не тягне за собою адміністративної відповідальності. Протоколи та матеріали справи не містять жодної інформації, яка б підтверджувала, що ОСОБА_1 , задовільнила або могла б задовільнити свій приватний інтерес шляхом отримання премій та надбавок, адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували ті обставини, що встановлення таких премій і надбавок та/або їх розмір хоч якось пов`язані з виконанням ОСОБА_1 , своїх представницьких повноважень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє зробити беззаперечний та однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме - прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів чи неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Самі по собі протоколи про адміністративні правопорушення не можуть бути беззаперечними доказами вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.129 Конституції України, одними із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя звертає також увагу на те, що аналогічна практика відображена у постанові Черкаського апеляційного суду від 26.05.2023 (Провадження № 33/821/122/23 Справа № 707/93/23), від 07.06.2023 (Провадження № 33/821/255/23 Справа № 712/1957/23)

Керуючись ст. ст. 172-7, 247, 283 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.І. Сакун