П О С Т А Н О В А

іменем України

04 квітня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/381/23

Провадження №3/152/191/23

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 23.06.1998 року,

- за ч.1 ст.164-16 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №188860 від 09.03.2023 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КпАП України зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, зокрема, в тому, що дослівно до протоколу: «07.03.2023 р. гр. ОСОБА_1 жит. АДРЕСА_1 , здійснювала продаж самогону, чим займалася видом господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, самогон продавала за грошові кошти в сумі 0,5 л. за 50 гривень».

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Рахни-Лісові Тульчинського району Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі відповідних територіальних громад, затверджених КМУ.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

ОСОБА_2 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

Розгляд справи призначено на 04.04.2023 року та викликано ОСОБА_1 в судове засідання.

В суд 04.04.2023 року ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема, шляхом надіслання повістки про виклик до суду через додаток «Viber» за номером, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, та шляхом надіслання судової повістки за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою.

З довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», вбачається, що повістка ОСОБА_1 про виклик до суду на 04.04.2023 року доставлена у додаток «Viber» 17.03.2023 року о 14 годині 12 хвилин (а.с.11).

Згідно із зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, судова повістка отримана ОСОБА_1 24.03.2023 року, тобто завчасно (а.с.12).

При цьому, суддя зауважує, що ОСОБА_1 не подавала заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи у її відсутності, чи інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи.

Так, частиною 1 ст.277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відтак, про дату розгляду справи ОСОБА_1 повідомлялася завчасно.

З огляду на викладене вважаю за можливе розглянути матеріали справи у її відсутності, що відповідає положенням ч.1 ст.268 КпАП України, якою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, ч.2 ст.268 КУпАП не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ вказаної категорії.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) зазначається, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, із яким ознайомилась ОСОБА_1 , останню повідомлено про місце розгляду справи Шаргородський районний суд Вінницької області, при цьому, ОСОБА_1 повідомлено адресу її місця проживання.

Таким чином, ОСОБА_1 , на переконання суду, безперечно розуміла, що за вказаною нею адресою місця проживання буде здійснено її виклик для розгляду справи про адміністративне правопорушення та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловила.

Судом встановлено наступні обставини: 1) судові повістки з інформацією про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення вручені ОСОБА_1 та отримані шляхом доставки у додаток «Viber» (а.с.11, 12); 2) будь-які клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справи, останньою не подані.

Таким чином, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 відомо про розгляд у Шаргородському районному суді справи про адміністративне правопорушення щодо неї, але остання, не прибувши до суду на визначені дату та час для розгляду справи про адміністративне правопорушення, своїми фактичними діями ігнорує виклик, що вказує на її небажання брати участь в судовому розгляді та, фактично, таким чином вона реалізує надане їй право не з`являтися для розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщалася про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи.

Проте, відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ч.1 ст.245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративні правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Відповідно до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.164-16 КпАП України, є суспільні відносини у сфері господарської діяльності; об`єктивна сторона правопорушення полягає у зайнятті видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом; суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єкт правопорушення загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Частиною першою статті 164-16 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Разом з тим, виклад суті адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає викладу, зазначеному у ч.1 ст.164-16 КУпАП.

Крім того, пунктом 14.1.36. ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Господарську діяльність здійснюють суб`єкти господарювання.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством (ч.1 ст.55 ГКУ).

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч.2 ст.55 ГКУ).

Пунктом 14.1.5. ст.14 Податкового кодексу та статтею 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено, що алкогольні напої продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Крім того, статтею 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено, що оптова торгівля діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва); роздрібна торгівля діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування; місце торгівлі місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів; незаконний обіг спирту етилового, коньячного, плодового, зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв і тютюнових виробів імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання.

До зайняття забороненими видами господарської діяльності належать ті види, щодо яких встановлено певні обмеження та які здійснюються суб`єктами господарської діяльності всупереч цим обмеженням.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №188860 від 09.03.2023 року, складеного щодо ОСОБА_1 , вбачається, що в основу обвинувачення останньої покладено те, що вона 07.03.2023 року в АДРЕСА_1 , займалася видом господарської діяльності, щодо якого є спеціальна заборона, а саме продавала самогон.

При цьому, ДОП СП Тульчинського РВП Дерев`ягою С.О. не вказано у протоколі серії ВАВ №188860 від 09.03.2023 року, яким видом господарської діяльності займалася ОСОБА_1 та не зазначено нормативного акту, яким продаж самогону відноситься до господарської діяльності взагалі, та, в тому числі, до виду господарської діяльності, щодо якого є спеціальна заборона.

Крім того, у протоколі не зазначено свідків, які б підтвердили здійснення ОСОБА_1 продажу самогону, а також відсутній будь-який експертний висновок про належність рідини, яку, згідно з протоколом, 07.03.2023 року продала ОСОБА_1 , до алкогольного напою.

У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано відомостей про реєстрацію в Журналі ЄО будь-якого повідомлення про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а також про встановлення обставин відсутності у діях останньої ознак діяння, передбаченого КК України, тоді як відповідальність за ч.1 ст.164-16 КупАП настає за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, лише за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Пунктом 1 частини 1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд враховує вимоги ч.1 ст.284 КУпАП, відповідно до якої за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Отже, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього матеріали, допитавши ОСОБА_1 вважаю, що справу по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: