Справа № 149/3330/22
Провадження № 33/801/678/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач: Ковальська І. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Вінницького апеляційного суду Ковальська І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27.06.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27.06.2023 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 25.11.2022 о 23.11 годині, в с. Уланів Хмільницького району по вул. Миру, керував т/з марки Renault Grand Scenic, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку на місці зупинки та в найближчому медичному закладі охорони здоров`я КНП "Хмільницька ЦЛ" відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Постанову суду вважає незаконною, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи. Вказує на відсутність доказів керування ним транспортним засобом. Також стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою прилад Драгер.

Апеляційний розгляд справи здійснено без участі ОСОБА_1 , який не з`явився до суду з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються наступними доказами:

-протоколом серії ААД №135720 від 25.11.2022 року в якому відображено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-направленням ОСОБА_1 до КНП "Хмільницька ЦЛ" від 25.11.2022 року для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Також у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння -різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобі відмовився;

-відеозаписом з відеокамери працівника поліції № /17, з якого вбачається, що працівники поліції на службовому автомобілі з включеними проблисковими маячками переслідують автомобіль Renault Grand Scenic, державний номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль повертає направо і зупиняється на автобусній зупинці. Службовий автомобіль поліції відразу ж також зупиняється біля вже стоячого автомобіля Renault Grand Scenic, державний номерний знак НОМЕР_1 . Працівники поліції підходять до стоячого автомобіля, на передньому пасажирському сидіння якого знаходився ОСОБА_1 . Він заперечує факт керування вказаним транспортним засобом і стверджує, що автомобілем керував його знайомий.

Суд першої інстанції обґрунтовано відкинув заперечення ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом. При цьому пославшись на відеозапис з камер працівників поліції, з якого чітко та однозначно вбачається, що саме ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу, який переслідував патруль. Після того як автомобіля Renault Grand Scenic з`їхав з проїзної частини та припаркувався біля магазину, автомобіль патрульної поліції одразу під`їхав до нього. З відеозапису вбачається, що з автомобіля Renault ніхто не виходив і твердження ОСОБА_1 , що за кермом була інша людина, яка вийшла з машини і зникла є надуманими.

Також повністю спростовуються твердження ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , він зі своїм знайомим ОСОБА_2 сиділи в автомобілі Рено, до них під`їхав екіпаж поліції і його товариш пішов в невідомому напрямку. Він не керував транспортним засобом.

Дані твердження абсолютно протирічать подіям зафіксованим відеокамерою.

Мотивуючи причину відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 вказував, що він не керував транспортним засобом, а тому і відсутні підстави для проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши вказані докази та давши їм належну юридичну оцінку суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладенні на нього стягнення та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Матеріали справи містять докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Свою позицію про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння останній чітко та неодноразово підтвердив працівнику поліції, що зафіксовано відеореєстратором. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що в разі відмови від проходження огляду щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, розгляд справи був проведений повно та об`єктивно, а висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються доказами, зібраними у порядку, передбаченому КУпАП.

На думку суду, у ході розгляду справи у суді першої інстанції суддею обґрунтовано відхилено доводи ОСОБА_3 та його знайомого ОСОБА_4 , що нібито ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставин скаржником не надано та матеріали справи не містять.

Враховуючи наведе, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_3 в порушенні ним п. 2.5 ПДР України та відповідно вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27.06.2023 про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Ковальська