Дата документу Справа № 335/6269/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/6269/22 Головуючий в 1 інст. Калюжна В.В.
Провадження №33/807/713/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Рогальського В.М., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рогальського В.М. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 12.09.2022 року, о 23 годині 20 хвилини, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Кіа Magentis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Сталеварів, поблизу будинку 1-а, у м. Запоріжжі, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6820, результат 1,77 проміле, тест № 1456. З результатом тесту водій не погодився, у зв`язку із чим медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, висновок лікаря-нарколога № 6442 від 12.09.2022 року. Таким чином, водієм було порушено вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом водія відсторонено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Рогальський В.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначає, що вищезазначена прийнята судом безпідставно, з невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що полягає у наступному. Так, в постанові судом визнано доведеним вину ОСОБА_1 , на підставі наявних в справі матеріалів, незважаючи що вони зібрані не в спосіб передбачений КУпАП та відповідних відомчих інструкцій та наказів. Вказує, що стаття 266 КУпАП, чітко зазначає що огляд на місці фіксується відеозаписом, а при неможливості такого, огляд доводиться показами свідків. У тесті №1456 вказано що огляд проведено о 23:31 годині приладом Драгер-6820 з серійним №ARHJ-0263, але відеозапис, не підтверджує огляд за допомогою алкотестеру о 23:31 годині. В протоколі, акті огляду і направленні не вказано про застосування вищезазначеного приладу. Отже, оскільки огляд о 23:31 годині не підтверджується відеозаписом і свідками, то він вважається недійсним, через що висновки суду, про дотримання поліцією порядку огляду, є протиправними. Відеозапис о 23:28 годині підтверджує застосування іншого приладу, яким був Драгер-5510, однак у клопотанні про витребування тесту проведеного о 23:28 годині, суд відмовив, чим допустив неповноту судового розгляду. Також вказує, що прилад DRAGER-6510 із серійним №ARHE-0471 не містить в справі, не простроченого сертифіката відповідності, через що він не є дозволеним до використання МОЗ та Держспоживстандартом, відсутні не прострочені, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на DRAGER-6820 із серійним №ARHЕ-0263. Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не був зупинений співробітниками поліції, оскільки перебував в автомобілі в якості пасажира. Даний факт підтверджується показами свідка ОСОБА_2 , який був допитаний у судовому засіданні. Крім того зазначає, що ОСОБА_1 пояснив що він їхав додому, але не вказував, що за кермом перебував саме він, що є ще одним підтвердженням факту не керування транспортним засобом останнім. Звертає увагу суду про не доведеність зупинки транспортного засобу, керування авто ОСОБА_1 , проведення огляду допустимими доказами на місці і в закладі, тому у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та інструкції, огляд вважається недійсним, однак суд порушив дану норму і безпідставно визнав дотримання порядку огляду. Просить скасувати постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2022 р., провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Рогальського В.М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення ерії ААД № 389642 від 13.09.2022 року, року та визнаних судом доведеними підтверджується:

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-результатом тесту № 1456 Alkotest Drager 6820 від 12.09.2022 року - 1,77 проміле;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.09.2022 року;

-висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР № 1209 від 12.09.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-відеозаписом фіксації правопорушення, який міститься на компакт диску, долученому до справи.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Посилання в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керувала інша особа перевірені апеляційний судом і встановлено наступне.

Так, відеозаписом події, долученого до справи, зафіксовано як працівник поліції підходить до транспортного засобу, габарити якого горять, на водійському сидінні ОСОБА_1 . На запитання водій повідомляє, що знаку не побачив, їде додому та надає документи для перевірки. Далі, працівник поліції повідомляє, що при спілкуванні з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у виді запах з порожнини рота, млява мова та порушення координації рухів і пропонує пройти огляд на місці або проїхати у медичний заклад. На запитання чи вживав сьогодні водій алкогольні напої, водій відповів, що вживав, але не багато. При цьому, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Отже, з огляду на сукупність вказаних обставин, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці, а позиція ОСОБА_1 про керування автівкою гр. ОСОБА_2 спрямована на уникнення останнього від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення, що також вірно оцінено місцевим судом.

Окрім того, відеозаписом події не зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомляє про керування автівкою іншою особою.

Далі, оглянуте відео демонструє, що на пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», за результатами якого вміст алкоголю склав 1,77 проміле, з таким результатом ОСОБА_1 не погодився і йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

При цьому, відеозаписом зафіксовані очевидні візуальні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 у вигляді млявої мови та порушення координації рухів.

Вдруге огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у закладі охорони здоров`я КНД «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР у присутності поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Висновок складений за формою, яка передбачена Інструкцією з оформлення в національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 23 серпня 2017 року №726, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2017 року за № 1166/31034.

У вказаному висновку № 1209 від 12.09.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, керування транспортним засобом в стані алкольного спяніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, за клопотанням сторони захисту судом першої інстанції було витребувано з КНП „Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 від 13.09.2022 № 6442; копію журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; свідоцтво про державну реєстрацію приладу електродіагностичного Alkotest 6510 №7261/2007; сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки № UA-MI/2-4241-2013; свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки „Аналізатор парів спирту у видихуваному повітрі Alkotest 6510 від 17.03.2022 № 2-1598-22, що додатково свідчить на користь висновку суду про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння за кермом.

На переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП.

Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, в їх сукупності, підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Дані матеріали справи, в своїй сукупності, містять неспростовні факти перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння та керування останнім транспортним засобом.

Всі інші доводи, наведені адвокатом Рогальським В.М. в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Рогальського В.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2022 р., якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник