Справа № 242/1814/22
Провадження № 3/242/10/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 3 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 448219 від 25.11.2022 року, водій ОСОБА_1 25.11.2022 року о 14 год. 20 хв. в м. Селидове, по вул. Солона, 90, керував т/з Ford Transit, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, млява мова, блідість обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

22.12.2022 року до суду надійшло письмове клопотання про закриття провадження представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Безрука В.Л. мотивуючи тим, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не відповідає дійсності, оскільки в протоколі зазначено час, начебто скоєного ОСОБА_1 правопорушення, а саме 25.11.2022 року о 14 год. 20 хв., проте до протоколу додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, яке складене 25.11.2022 року о 16 год. 05 хв. Тобто, ОСОБА_1 не міг відмовитись від проходження медичного огляду о 14 год. 20 хв., так як огляд йому було запропоновано пройти лише о 16 год. 05 хв., тобто через 1 годину 45 хвилин. Крім того, особи, які вказані свідками в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснення яких додані до протоколу, взагалі не були присутні на місці спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції. Також, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом, і кому, в такому випадку був переданий транспортний засіб. Крім того, письмові пояснення ОСОБА_1 , які вказані в протоколі щодо відмовлення від проходження медичного огляду, просить суд не приймати до уваги, оскільки сам по собі факт визнання особою своєї вини не має будь-якого визначального значення для притягнення її до відповідальності вразі, якщо таке визнання вини не узгоджується із сукупністю решти досліджених доказів, оскільки воно може бути наслідком незаконного впливу на особу, введення її в оману, результатом юридичної неграмотності особи та інше. На підставі зазначеного, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

23.01.2023 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Безрука В.Л. у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи та подане до суду клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП, і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 12 Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 перелічені такі ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із фабулою ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки п.2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Тобто, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не потрібно.

Крім того, відповідно до абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року №14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що працівником поліції були дотримані норми вказаної Інструкції, та були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак водій відмовився.

Щодо доводів представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Безрука В.Л., які викладенні у письмовому клопотанні, суд до уваги не приймає, оскільки жодних об`єктивних доказів, які б вказували на упередженість працівників поліції та ставили б під сумнів наявність підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 448219 від 25.11.2022 року відносно ОСОБА_1 у судовому засіданні не встановлено.

Тому, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 448219 від 25.11.2022 року;

- письмовими поясненнями свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, яке ОСОБА_1 отримувати відмовився.

За таких обставин, оцінивши надані доказі в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобам у стані наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При обранні міри адміністративного стягнення суд звертає увагу, що згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Таким чином, враховуючи обставини скоєного, особу винного суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті без позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу достатньо вплине на ОСОБА_1 та попередить вчинення ним нового правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника справляється судовий збір у розмірі 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 280, 283 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. (р/р: UA0005001, отримувач: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, ЄДРПОУ: 37967785), без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (р/р: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримував: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Скарга на постанову суду до Дніпровського апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О. Хацько