ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/764/22 Суддя суду 1 інстанції: Аркатова К.В.
Провадження № 33/818/359/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , захисника Саєнка О.М., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Саєнка О.М. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.12.2022, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1990 року народження,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 15.01.2022, близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Scion», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Береговій, 23 міста Харкова, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» погодився в присутності двох свідків, проте перебуваючи в приміщенні медичного закладу відмовився від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КупАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Разом з тим захисник ОСОБА_1 адвокат Саєнко О.М. просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, оскільки він подавав апеляційну скаргу, яка була йому повернута постановою Харківського апеляційного суду.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Так, суд першої інстанції визнаючи винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268947 (а.с. 2) працівником поліції зазначено, що 15.01.2022, близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Scion», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Береговій, 23 міста Харкова, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» погодився в присутності двох свідків, проте перебуваючи в приміщенні медичного закладу відмовився від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Проте це спростовується матеріалами справи.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 не міг здати мочу для дослідження, однак погодився здати предмет дослідження біологічного середовища, а саме аналіз крові, що не суперечить п 12, 13. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 «Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п. 12 цього розділу»

Однак поліцейські сприйняли цей факт, як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 пояснював, що має хронічне захворювання нирок, що підтверджується медичними довідками.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7-8), як і протокол про адміністративне правопорушення містять лише данні про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.

Отже при розгляді справи судом першої інстанції допущена неповнота та однобічність.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також допущену неповноту та однобічність, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Отже, наявність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Саєнку О.М. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Саєнка О.М. задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.12.2022 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко