Справа № 462/24/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 березня 2023 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Румілова Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 47524794 від 09.12.2022 року,згідно до якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не сплачує на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зобов`язаний сплачувати відповідно до виконавчого листа № 462/3436/14, виданого 17.11.2014 р. Залізничним районним судом м.Львова, що згідно розрахунку від 30.11.2022 року призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме з 21 травня 2014 року до 30.11.2022 року заборгованість становить 103 місяці, в сумі 195009,25 грн., за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 зловживає своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знаючи, що відносно нього складено протокол, який направлений до суду, та, будучи обізнаним про дату і час розгляду, в суд не з`явився.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових пояснень чи заперечень проти протоколу, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що спрямована на затягування розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З огляду на наведене, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи, а безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №47524794 від 09.12.2022 року, копією виконавчого листа №462/3436/14, виданого 17.11.2014 р., постановою про відкриття виконавчого провадження №47524794 від 14.05.2015 р. та розрахунком заборгованості від 30.11.2022 року.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП, несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення та особу правопорушника, останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності, виходячи з вимог ст. 183-1, 33 КУпАП, піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт в розмірі 120 (сто двадцяти) годин.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 40-1, 183-1, 251 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт в розмірі 120 (сто двадцяти) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Н.М.Румілова