Справа 362/2797/23
Провадження 3/362/1517/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

23.04.2023 о 16:05 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Декабристів, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 278 від 23.04.2023, результат якого становить 2,52 ‰. Від керування відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що того дня близько 12:00 год. на власному автомобілі прибув до міста Василькова по роботі, де його мали поселити до житла. Зателефонував бригадиру, який сказав, що нараз затримується та попрохав очікувати. Припаркував автомобіль на узбіччі дороги та попрямував до магазину, де пообідав і вживав алкогольні напої, бо бути у якості водія того дня не планував. Поліцейські неодноразово проїжджали повз приміщення того магазину. Потім поліцейські запитали у нього чий той автомобіль, на що він повідомив, що його. Надалі працівники поліції повідомили його, що автомобіль евакуюють через неправильне паркування. З працівниками поліції не сперечався, добровільно погодився пройти огляд в медичному закладі, бо хотів «потягнути час» до приїзду бригадира. Запевнив суд. що не керував автомобілем у нетверезому стані, автомобіль стояв зачинений на узбіччі дороги тривалий час, аварійну сигналізацію не вмикав, оскільки за тривалий час вона б посадила акумуляторну батарею.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шевченко Р.В. (діє на підставі ордеру серія № ВІ № 1144445 від 18.05.2023) заперечив факт вини свого клієнта у вчиненні поставленого в провину правопорушення та просив закрити провадження по цій справі у зв`язку з відсутністю події і складу цього правопорушення. Вказав, що матеріали справи не містять жодних відомостей щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його зупинку працівниками поліції, а отже і перебування ОСОБА_1 у статусі водія, як це передбачено диспозицією статті 130 КУпАП. Також просив суд визнати недопустимим доказом відеозапис події, оскільки хоч він і наявний при матеріалах справи, однак не зазначений як додаток у протоколі про адміністративне правопорушення. Звернув увагу суду, що цей відеозапис не є безперервним. За таких обставин факт вини ОСОБА_1 є недоведеним, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у розгляді справи, суд встановив таке.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння .

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Згідно з п. 2.9.а Прaвил дoрожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, п. 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При оформлені вказаного протоколу працівником поліції застосовано технічний засіб з метою фіксації процедури проходження такого огляду ОСОБА_1 у медичному закладі.

Щодо клопотання сторони захисту про визнання неналежним і недопустимим доказом по цій справі відеозапису події, то суд зауважує, що цей відеозапис досліджено у судовому засіданні, він стосується предмета доказування по цій справі, узгоджується з іншими доказами по справі, а відсутність посилання на цей доказ у протоколі про адміністративне правопорушення не порушує конституційних чи конвекційних прав ОСОБА_1 чи інтересів інших осіб.Твердження сторони захисту у частині неповної суцільності відеозапису на увагу не заслуговують, оскільки наявний відеозапис стосуються саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 .

Отже, клопотання про неналежність і недопустимість цього доказу відхиляється.

Водночас, враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, дані записи можливі для відтворення, додані до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає їх належним і допустимим доказами у даній справі.

Так, як зазначено вище, у судовому засіданні було досліджено відеозаписи, що відображені на електронних дисках, долучених до матеріалів справи, зокрема:

-відеофайл «130 23 квітня Колєснік» на якому водій ОСОБА_1 надає свої анкетні дані, підтверджує факт керування транспортним засобом та вживання алкогольних напоїв. У цей момент транспортний засіб розташований на узбіччі проїзної частини дороги з увімкнено аварійною сигналізацією. Працівники поліції повідомляють водія ОСОБА_1 про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності свідків. ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на місці зупинки автомобіля та виявляє бажання пройти такий огляд у медичному закладі, що підтверджують присутні свідки;

-відео файл «VID-20230423-WA0003» на якому водій ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, результат якого 2,52 ‰, з отриманим результатом згоден, жодних зауважень чи заперечень не висловлює.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким щодо ОСОБА_1 проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Результат огляду - 2,52 ‰, огляд № 278. У графі з результатом згоден зазначено « ОСОБА_1 »;

-даним висновку лікаря нарколога КНП «ВБЛІЛ» МРВ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.04.2023, за яким констатовано перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння;

-даними акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23.04.2023, за яким транспортний засіб ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , затримано та поміщено на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та проходженням ОСОБА_2 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі за результатами якого надано відповідний висновок, щодо його перебування в стані алкогольного сп`яніння. При цьому при проведення такого огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23.04.2023.

На думку суду, зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом, та зафіксовані у належній процесуальній формі.

Доводи сторони захисту про те, що відеозаписом не зафіксовано рух автомобіля, а тому відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є непереконливими, оскільки з відеозапису досліджуваних подій вбачається, що ОСОБА_1 перебуває біля свого автомобіля, на проїзній частини дороги, на автомобілі увімкнена аварійна сигналізація, на запитання поліцейських добровільно, чітко і ясно вказує на те, що керував автомобілем, у матеріалах справи відсутні письмові пояснення водія (як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і на окремому аркуші паперу) про зворотнє.

Суд розцінює обрану стороною захисту позицію щодо невизнання винуватості як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів. з поміж іншого не керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він, як водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння

Отже, клопотання сторони захисту про закриття справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчинених правопорушень, а саме високий ступінь суспільної шкідливості, особу винного, ступінь його вини та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у межах санкцій вказаних статей КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 гривень судового збору.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п"ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко