Справа № 448/899/22 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 33/811/1467/22 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю захисника Янчака П. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Янчака П. О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 21.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Мостиського районного суду Львівської області від 21.11.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 24.07.2022 року о 23:40 год. на 74 км а/д «Львів-Шегині», керував автомобілем марки «Volkswagen Polo», реєстр. номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, демонстрував поведінку, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився відповідно до встановленого порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Янчак П. О. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що він не керував транспортним засобом, а факт керуванням ним транспортним засобом не підтверджується жодними доказами по справі. Зазначає, що свідки, які були залучені працівниками поліції, не бачили, хто перебував за кермом автомобіля, та є заінтересованими особами, оскільки в них відбувся конфлікт з апелянтом. Звертає увагу, що працівниками поліції відеозйомка проводилась не безперервно та ними не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків. Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд, що свідчить про порушення вимог законодавства.

Клопотання про допит ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості свідків задоволенню не підлягає, оскільки відсутня необхідність у допиті вказаних осіб у зв`язку з тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, які є взаємодоповнюючими та не суперечать один одному, а доводи сторони захисту з цього приводу є необґрунтованими. Крім того, судом першої інстанції було частково задоволено клопотання про допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які викликалися в судове засідання засобами поштового зв`язку, однак судові повістки були повернути на адресу суду у зв`язку з відсутністю адресатів за вказаними адресами, що унеможливлює виклик та допит останніх.

Заслухавши доводи захисника Янчака П. О., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке, зокрема, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 538557 від 25.07.2022 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; відеозаписом з місця події, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які підтвердили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи відеозаписів, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі або відмовитися від проходження такого.

Спочатку ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак, в подальшому, під час поїздки з працівниками поліції до медичного закладу, ОСОБА_1 передумав та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та місці зупинки транспортного засобу в передбаченому законом порядку. При цьому, ОСОБА_1 впродовж всього спілкування з працівниками поліції на місці події жодного разу не повідомляв їм про те, що він не керував транспортним засобом.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що інша особа керувала автомобілем марки «Volkswagen Polo», реєстр. номер НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

Крім того, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, після чого агресивно себе поводив, вибивав двері в автомобілі, кричав та нецензурно висловлювався.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи захисника про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими.

Відсутність у матеріалах справи направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння значення для встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не має, оскільки ОСОБА_1 в усній формі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

постанову Мостиського районного суду Львівської області від 21.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Янчака П. О. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.