Справа №: 452/1343/23
П О С Т А Н О В А
28 квітня 2023 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ПП « ОСОБА_2 », проживаючого в АДРЕСА_1
- за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ОСОБА_1 24 березня 2023 року о 13.03год. у м. Львів на перехресті вулиць Городоцька-Ряшівська, керуючи автомобілем марки Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 10.1, 10.3 ПДР України, а саме під час перестроювання з лівої смуги руху в праву, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, - не дав дорогу автомобілю марки Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яка рухалася в попутному напрямку по праві смузі та у результаті створеної аварійної ситуації була позбавлена можливості уникнути наїзду на перешкоду (бордюр), внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками; надалі в порушення п. 2.10 ПДР України ОСОБА_1 покинув місце ДТП, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП.
У суді правопорушник ОСОБА_1 не заперечував того, що дійсно зачепив вказаний у протоколі автомобіль «Mitsubishi Lancer», однак зупинившись і разом із водієм оглянули транспортні засоби та переконавшись у відсутності механічних пошкоджень добровільно роз`їхались; про оформлення ДТП йому стало відомо згодом від працівників поліції; вважає, що місце події не залишав, про що свідчить відсутність до нього претензій потерпілої сторони ОСОБА_3 , та її письмові пояснення, а саме що несправність автомобіля вона помітила, проїхавши певну відстань від місця події; те саме підтвердила, поданою до суду заявою; відтак ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі про залишення місця ДТП.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходжу до наступного висновку:
Розглядаючи справу в межах інкримінованого адміністративного проступку, аналізуючи наведене, приходжу до переконання у доведенні винуватості правопорушника у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, інших споруд, яке передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вина особи стверджується безпосередньо його поясненнями у суді, протоколом про адміністративне правопорушення та наявними матеріалами справи.
Кваліфікація дій особи за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.
Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи вищенаведене та із урахуванням даних про особу правопорушника, а також те, що ОСОБА_1 зробив вірні висновки, матеріальне становище особи, аналізуючи наслідки адміністративного правопорушення з метою виховання особи в дусі додержання Законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю, що слід звільнити особу від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, зважаючи на те, що скоєне ним правопорушення є малозначним.
З приводу наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положенням ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Таким чином, як встановлено у суді, після дорожньо-транспортної пригоди водії обидвох автомобілів зупинилися і переконавшись у відсутності пошкоджень, роз`їхалися з місця зіткнення; відтак ОСОБА_1 не усвідомлював того, що він став учасником ДТП, оскільки наявних пошкоджень у автомобіля не було, про такі він дізнався лише через деякий час; а тому не було умислу на залишення місця ДТП.
Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотнє, в матеріалах справи відсутні та у суді іншого не встановлено.
При цьому, суддя також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, у зв`язку із чим суддя приходить до висновку, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП і провадження по справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності; обмежитись особі усним зауваженням.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів із дня її винесення.
Суддя