ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6636/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Котвицький В.Л. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ААД №531866),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 08.09.2023 о 23:07 год. по вул. Дніпровська набережна, 33 в м. Києві керував автомобілем марки "BMW", д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (про що свідчили: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння кольору обличчя та очей), чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Від проходження огляду лікарем на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за допомогою алкотестеру «Драгер» відмовився, що зафіксовано на відеозаписі з бодікамери 470653.

У суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та вказав, що 08.09.2023 приблизно о 22:20 год., повертаючись зі святкування дня народження своєї дружини підійшов до раніше припаркованого свого автомобіля марки "BMW", д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м.Київ, вул.Дніпровська Набережна,6, біля ТЦ "Аркадія", лише для того, щоб забрати з вказаного автомобіля ключі від квартири. Взявши ключі та зачинивши автомобіль ОСОБА_1 побачив, що до нього під`їхали працівники патрульної поліції. При цьому ОСОБА_1 правил паркування та стоянки не порушував. Працівники патрульної поліції попросили надати водійське посвідчення. Отримавши від ОСОБА_1 документи працівник патрульної поліції запропонував ОСОБА_1 пройти на місці та у лікаря-нарколога тест на виявлення ознак сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, внаслідок чого на нього було складено спірний протокол.

До суду також з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Новіков Я.А., який подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що адміністративний матеріал не містить доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладання адміністративного стягнення за керуваннятранспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керуваннятранспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керуєтранспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із відеозапису з бодікамери поліцейського на запитання ОСОБА_1 про підстави його зупинки поліцейський вказав, що його було зупинено на підставі ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію".

Водночас, цією статтею визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо- транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Проте, поліцейським не було вказано за яким пунктом ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 було зупинено, коли останній навіть не перебував всередині автомобіля.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі-Інструкція) встановлено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінняабо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підставивважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ані зі спірного протоколу, ані з матеріалів справи невідомо, які підстави помітивполіцейський для того, щоб перевірити ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Відповідно до пунктів 3 розділу І зазначеної інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пунктів 4 розділу І зазначеної інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: -наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно до п.6. Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинкитранспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Як вбачається з даної норми Інструкції у патрульних поліцейських відсутні повноваження для огляду водіїв на стан сп`яніння на місці стоянкитранспортних засобів.

Після перегляду відеозапису не вбачається наявність запаху алкоголю з порожнини рота у ОСОБА_1 , порушення координації рухів, порушення мови, вираженого тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, його обличчя не червоне та не бліде, очі не почервоніли, його поведінка повністю відповідає обстановці.

Інспектор патрульної поліції самостійно визначив стан ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, не вказавши жодних ознак.

Таким чином, на відеозаписі ОСОБА_1 не виглядає, як особа, яка перебуває в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.12 Розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції даний документ складено поліцейським Лисенко О.В. 08.09.2023 о 23 год 15 хв.

Проте, переглянувши відеозапис бодікамери суддя встановив, що патрульний поліцейський о 23 год 15 хв не складав жодного направлення, він лише стояв та розмовляв з ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи порушення та неточності при складанні спірного протоколу неможливо встановити наявність і дійсність обставин на які посилається поліцейський, що призводить до недостовірності та недостатностіцього доказу в розумінні ст.ст.75, 76 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст.247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

У даному випадку сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Як визначено п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мали надати, зокрема відеозаписруху або використання ОСОБА_1 08.09.2023 автомобіляBMW 4281, д.н. НОМЕР_2 , проте матеріали такого запису не містять. Більше того, відеозапис починається з місця, коли працівник поліції розмовляє з ОСОБА_1 , який не перебував в автомобілі, а стоїть на вулиці. На протязі усього часу, зафіксованого на доданому до матеріалів запису з бодікамери поліцейського, жодного разу ні поліцейські, ні сам ОСОБА_1 не згадують про обставини, при яких останнього було зупинено під руху в автомобілі. Зазначені обставини не дозволяють зробити ствердний висновок про керування ОСОБА_1 автомобілемBMW 4281, д.н. НОМЕР_2 , як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

В постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 20.02.2019 (справа №404/4467/16-а (2-іс/811/3/17), провадження №К/9901/21130/18) за якою само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

З цієї позиції вбачається, що керування транспортним засобом складається з: технічної дії водія з метою приведення транспортного засобу в рух; зворушення з місця; переміщення транспортного засобу в просторі.

Тільки всі складові разом та в певній послідовності визначають "керування транспортним засобом".

В ході розгляду матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 не перебував за кермом свого автомобіля, не керував ним, автомобіль не рухався, а був припаркований на території стоянки, здійснюючи дію відмикання та зачинення дверей автомобіля для взяття ключів від квартири ОСОБА_1 не перебував в статусі водія, мети сідати за кермо та управляти автомобілем у ОСОБА_1 не було.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, у порушення п.2 розділу II Інструкції, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу був проведений поліцейським, який не має спеціального звання.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закривається в зв`язку з недоведеністю наявності в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя В.Л. Котвицький