Справа 362/1436/23
Провадження 3/362/910/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

22.02.2023 о 17:20 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Декабористів, 100, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, виражене тремтіння пальців рук) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судові засідання не прибув жодного разу, будучи належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі.

Захисник ОСОБА_1 Ничик А.В. (діє на підставі договору від 28.02.2023) у судовому засіданні підтримала подане клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що поліцейські порушили процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки не отримали ствердної відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що, на його думку, призвело до порушення його прав. Крім того, відеозапис не містить факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом, тобто перебування його в статусі водія. Вважає, що долучений відеозапис є недопустимим доказом, оскільки є безперервним та не містить відомостей щодо джерела походження.

За клопотанням сторони захисту у судове засідання викликались свідки, дані про яких вказані в протоколі, та працівники поліції, які оформляли даний протокол і додатки до нього.

ОСОБА_2 , працівник поліції, який складав даний протокол і додатки до нього, у судове засідання не прибув, скерував до суду заяву, де зазначив, що того дня під час патрулювання ними було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 . При спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, однак водій відмовився. При цьому водій добровільно без будь-якого тиску підтвердив факт вживання алкоголю та перебування в стані алкогольного сп`яніння. Оформили протокол і додатки до нього, водія ознайомили зі складеним протоколом. Жодних зауважень чи заперечень ОСОБА_1 не заявляв та не висловлював.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи повідомленими про час та місце судових засідань, до суду не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, суд установив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із фабулою ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки п.2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис події правопорушення, що відображений на електронному диску і долучений до матеріалів справи. Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Суд відхиляє клопотання сторони захисту про визнання цього доказу недопустимим через його неповну суцільність, оскільки наявний відеозапис стосується саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 , а також захисником не наведено які саме обставини досліджуваних подій не зафільмовані працівниками поліції.

Так, з цього доказу вбачається таке:

-на відеофайлі «1» водій ОСОБА_1 неодноразово особисто підтверджує факт керування транспортним засобом «їде не заправку». З огляду на виявлені ознаки сп`яніння, працівники поліції пропонують водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 всіляко ухиляється від відповіді на вказану пропозицію працівників поліції, така пропозиція звучить неодноразово, ОСОБА_1 ухиляється від ствердної відповіді, мотивуючи свою позицію необхідністю подумати;

-на відеофайлі «2_Trim_Trim.tov» водій ОСОБА_1 підтверджує факт вини у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, пояснює працівникам поліції, що його чекають негативні наслідки за даним фактом за місцем роботи/служби. На чергову пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 «не відмовляється при цьому і не надає згоду», мотивуючи свої дії необхідністю подумати, таким чином ухиляється від ствердної відповіді та проходження огляду.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, ОСОБА_1 мав пройти огляд за допомогою газоаналізатору «Alcotest-6810», однак він не проведений через його відмову;

-даними письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 22.02.2023, за якими в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі та із застосуванням газоаналізатору «Alcotest-6810», що засвідчують своїми підписами;

-даним акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.02.2023, за яким транспортний засіб Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_1 , затримано та поміщено на майданчик тимчасового утримання.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке невиконане через відмову ОСОБА_1 .. При цьому під час пропозиції йому пройти освідування поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису а також залучив двох свідків. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.02.2023.

Покликання сторони захисту щодо відсутності конкретної пропозиції ОСОБА_1 , висловленої працівниками поліції, пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку суд відхиляє з огляду на те, що цей факт вбачається з відеозапису події.

Це стосується і факту керування ОСОБА_1 автомобілем у час та місці, зазначеними у протоколі.

Водночас суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні письмові пояснення водія (як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і на окремому аркуші паперу) про те, що транспортним засобом не керував та що бажає пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки авто чи в медичному закладі.

Крім того, суд звертає увагу на те, що погодження особи на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути актом волевиявлення, який би виражався в активних діях особи, щодо погодження на проходження огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах. Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

При цьому, у разі відмови/ухилення водія від проходження огляду у встановленому законом порядку, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду на місці чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Твердження сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відхиляються судом, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відтак, у поліцейського не виникло обов`язку складати направлення для проходження відповідного огляду до медичного закладу.

Доводи, наведені стороною захисту про порушення працівниками поліції щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав не заслуговують на увагу, оскільки йому були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, роз`яснення ж інших положень статтей КУпАП не передбачено, а право ОСОБА_1 на захист по цій справі реалізовано.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому клопотання про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання вини, та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір

Керуючись ст. ст. 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко