Код суду 233 № 233/939/23
П О С Т А Н О В А

28 лютого 2023 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А. І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із військової частини НОМЕР_1 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Скопівка Коломийського району Івано-Франківскої області, громадянина України, знаходиться на дійсній військовій службі на посаді гранатометника 2 відділення 2 взводу 3 роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст. 172-11 КУпАП, ,-

в с т а н о в и в :

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ОС№73 від 20 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 16 лютого 2023 року в м. Костянтинівка Донецької області написав рапорт з клопотанням про надання реабілітаційної відсутності після шпиталю на основі довідки ВЛК. Переслав фото рапорту і довідки. Не дочекавшись оформлення відпускного квитка, поїхав додому, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

При вивченні матеріалів встановлено, що розглянути даний матеріал про адміністративне правопорушення по суті неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 8 КУпАП передбачено, чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення, згідно якої особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Визначення «особливого періоду» передбачено в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ, у якому зазначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Верховний Суд в своєму листі від 13 липня 2018 року № 60-1543/0/2-18 роз`яснив, що особливий період в державі діє і на сьогодні.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24 лютого 2022 року був постановлений Указ Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Наразі воєнний стан у країні продовжений та є чинним дотепер.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Відповідно до вимог ст. ст.9, 11, 16, 17, 127, 128, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 46 Дистанційного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою визначеними статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зобов`язаний у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно ч.1 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Разом із тим, у диспозиції ч.4 ст. 172-11 КУпАП, конкретизовано, що передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, однак крім воєнного стану.

Крім того, з протоколу не зрозуміло скільки часу ОСОБА_1 був відсутній, що є обов`язковою умовою для встановлення вірної кваліфікації дій останнього.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи зі змісту ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП України суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року (зі змінами та доповненнями) визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Враховуючи викладене, з метою повного, всебічного та неупередженого судового розгляду, об`єктивного та справедливого вирішення справи, даний протокол слід направити на дооформлення для подальшої юридичної оцінки діям ОСОБА_1 та належної кваліфікації його дій відповідно до норм діючого законодавства.

Підстав для закриття провадження по справі на даний час, суд, виходячи з норм ст.ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно надіслати з урахуванням вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, за змістом якої, у справах про адміністративні правопорушення, що підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Керуючись ст.ст. 277, 278, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Протокол про адміністративне правопорушення ОС№73 від 20 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Скопівка Коломийського району Івано-Франківскої області, громадянина України за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП з додатками повернути до військової частини НОМЕР_2 (для усунення недоліків назначених в протоколі).

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.І.Міросєді