ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/412/23 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.3 ст.154 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2023 року,-

Встановила:

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу начальником відділу Держпродспоживслужби, зареєстровану та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією тварини одної собаки породи «Американський стафордширський тер`єр».

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно постанови, громадянка ОСОБА_1 30 червня 2023 року о 21 год. 30 хв. на дачах «Київська Тарнавського» в м. Тернополі вигулювала собаку потенційно небезпечної породи «Американський стафордширский тер`єр» без намордника, внаслідок чого собака вкусила громадянина ОСОБА_2 за руку, заподіявши шкоду його здоров`ю, чим порушила Правила утримання тварин, затверджених Рішенням Тернопільської міської ради №7/36/13 від 24.07.2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову, як таку, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи, а провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції виніс постанову без урахування усіх обставин справи, оскільки собака їй не належить, тому не може бути конфіскована.

Крім того у протоколі не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, а саме які норми було порушено, а також вказана справа не підсудна суду.

Заслухавши апелянта, яка підтримала подану апеляційну скаргу, і з мотивів викладених у ній, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП обґрунтовані сукупністю доказів, належним чином досліджених та проаналізованих судом першої інстанції, на які міститься посилання у постанові.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, належним чином з`ясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в невідведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 066036 від 30 червня 2023 року; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30 червня 2023 року, письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 від 30 червня 2023 року, письмових поясненнях ОСОБА_1 від 30 червня 2023 року, письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 від 30 червня 2023 року, письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 від 30 червня 2023 року, копії консультативного висновку спеціаліста №5820 від 01 липня 2023 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення підвідомчості при розгляді суддею суду першої інстанції цієї справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП, то вони є необґрунтованими, оскільки згідно приписів ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються: 1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом; органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Положеннями ст. 221 КУпАП визначено категорію справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких здійснюють судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. До таких справ відносяться, зокрема, справи за ч. 2 ст. 154 КУпАП, яка встановлює відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Законом України № 1684-IX від 15.07.2021 ст. 154 КУпАП була доповнена ч. 3, якою визначено, що дії, передбачені ч. 1 цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Відповідно ст. 23, 24 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. За вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:1) попередження; 2) штраф; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті. Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень.

Конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ст. 29 КУпАП).

Вказані положення КУпАП кореспондуються з основними положеннями Конституції України, а саме ст. 41, згідно якої конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Як вже зазначено вище судді районних судів здійснюють розгляд справ за ч. 2 ст. 154 КУпАП щодо порушення правил утримання собак і котів, у яких об`єктивна сторона полягає у вчиненні дій, передбачених ч. 1 цієї статті, особою повторно протягом року.

Тобто фактично судам підвідомчі справи із кваліфікованим складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Що стосується ч. 3 ст. 154 КУпАП, то ця норма закону так само передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 цієї статті, але у разі якщо такі дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за особою накладення стягнення у виді штрафу в більших розмірах (в залежності від суб`єкта правопорушення), а також із конфіскацією тварин.

Таким чином, оскільки справи за ч. 2 ст. 154 КУпАП підвідомчі судам, а справи за ч. 3 ст. 154 КУпАП відрізняються тільки наявністю додаткового об`єкта правопорушення (заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну), при цьому, окрім основного стягнення, санкцією ч. 3 передбачене ще й додаткове стягнення у виді конфіскації, яке має бути застосовано виключно за рішенням суду (ст. 29 КУпАП, ст. 41 Конституції України), то наведене дозволяє зробити висновок, що справи і за ч. 3 ст. 154 КУпАП також підвідомчі судам.

Не внесення відповідних змін до ст. 221 КУпАП щодо підвідомчості справ після доповнення ст. 154 КУпАП ч. 3 жодним чином не виключає відповідальності за вчинене правопорушення, так як жоден інший орган (посадова особа) не уповноважений розглядати вказану категорію справ. При цьому адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 3 ст. 154 КУпАП); адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Враховуючи викладене, порушень правил підвідомчості не встановлено, оскільки справа за ч. 3 ст. 154 КУпАП відносно ОСОБА_1 розглянута компетентним органом та у відповідності із законом.

Також, санкція ч.3 ст. 154 КУпАП є абсолютною, а не альтернативною, так як передбачає накладення штрафу саме з конфіскацією тварини, тобто застосування додаткового стягнення в даному випадку є безальтернативним.

Посилання апелянта, що вона не є власником собаки, а тому тварина не підлягає конфіскації, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки саме ОСОБА_1 , знаходячись поза межами свого домоволодіння, вигулювала без намордника та повідка собаку породи «американський стафордшир-тер`єр», про що сама наголошувала в своїх поясненнях, де та напала на потерпілого, чим завдала шкоду його здоров`ю і тим самим спричинила шкоду .

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 ствердила, що собака проживала у її з дочкою родині, здійснювали за ним догляд, а отже доводи про те, що вона не є власником собаки є безпідставними.

При цьому, відмітка у ветеринарно-санітарному паспорті на тварину, виданому лікарем ветеринаром, про те, що власником собаки записана ОСОБА_5 дочка ОСОБА_1 , не скасовує відповідальності останньої за вчинення нею інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про неможливість виконання постанови судді в частині конфіскації тварини задоволенню не підлягають, оскільки, у разі необхідності, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, можуть бути вирішені судом, який виніс постанову, в порядку ст. 304 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність встановлених фактичних обставин у справі та правильність висновків місцевого суду.

Тому, при винесенні постанови суд вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановила:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2023 року без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя