Справа № 502/1149/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.

розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли від Відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області, 20.06.2023 року, після до оформлення, надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 200164 від 27.05.2023 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно з вказаного протоколу серії ДПР 18 № 200164 складеного 27.05.2023 року, встановлено, що 27.05.2023 року о 01 годині 40 хвилин в м. Кілія, по вул.. Кубишкіна, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак « НОМЕР_1 », на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою диска червоного кольору, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Рено», державний номерний знак « НОМЕР_2 » в м. Кілія на вулиці Тургенєва, 33.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та відповідно складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 200164.

02.08.2023 року за вх.. № ЕП-1669/23 на електронну пошту Кілійського районного суду від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 надійшли заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до яких він не погоджується із зазначеним протоколом та вважає себе невинним, та на обґрунтування заперечнь зазначив, що керуючи власним автомобілем «Volkswagen Golf» ДНЗ НОМЕР_3 27.05.2023 р. 01 год. 40 хв. він не побачив заздалегідь поданий сигнал про зупинку, так як за умови відсутності додаткового освітлення проїзної частини та обочин, він прийняв світло від диску, за допомогою якого співробітники поліції намагались подати сигнал про вимогу зупинки, за сигнал аварійної зупинки ТЗ. Патрульний автомобіль та співробітник поліції, який подавав сигнал про вимогу зупинки, знаходилися на узбіччі протилежному смузі руху його автомобіля, за умови відсутності додаткового освітлення проїзної частини та обочин він їх не побачив, на автомобілі не використовувались спеціальні світлові маячки. Поліцейський жодними рухами не намагався указати місце зупинки. Прийнявши світло від диску за сигнал аварійної зупинки ТЗ, він продовжив рух до свого помешкання за адресою АДРЕСА_3 , де і припаркував свій автомобіль біля свого під`їзду. З перших хвилин відеозапису наданим поліцейськими в якості доказів скоєння правопорушення видно, що він не намагався умисно скритись від переслідування, не змінював швидкості руху, а проїхавши 100-200 м припаркувався біля під`їзду де мешкає, блокувати його автомобіль шляхом штучного затору ззаду не було потрібним. На питання «чому не зупинився» відповів, що не побачив сигналу про вимогу зупинки.

Також вказав, що протокол ДПР 18 №200164 від 27.05.2023 р. був складен з численними порушеннями, а саме ст. 254, ст. 256 КУпАП, Наказ МВС №1376.

Події по суті Протоколу ДПР 18 №200164 від 27.05.2023 р. відбувалися 27.05.2023 р. a матеріали по справі були подані до суду 31.05.2023 року, так як, немає жодних доказів складання протоколу, неможливо встановити точну дату та час складання протоколу, вважає, що порушуючи ст.. 254 КУпПА, протокол був складен пізніше ніж 24 години з моменту виявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол складався без його присутності, хотя така можливість була і його особа була встановлена одразу. Затримки його, або виклику до відділку поліції не було. Копії протоколу йому не надавали, і не висилали поштою для ознайомлення. Про існування данного протоколу він випадково дізнався ознайомлюючись з матеріалами по іншому провадженню. В протоколі зазначено, нібито він відмовився від пояснень під відеозапис. Не згоден, немає відеодоказів де він відмовляється від пояснень по факту скоєння данного правопорушення. В графі підпис зазначено, що він відмовився підписувати протокол і нібито є відеодоказ того. Так як даний протокол складався без його присутності, він не мав змоги відмовитись від підпису та надати пояснення мотивів відмови. В протоколі зазначається, що йому були роз`яснені його права згідно ст.. 63 Коституції України та ст.. 268 КУпАП. Не згоден з цим. Так як протокол складався без нього. Немає жодних доказів того, що йому було роз`яснено його права та обов`язки. Згідно з вищеописаним вважає протиправними дії співробітників поліції, а наданні до суду матеріали складені з порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_1 , в судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, підтримав свої письмові заперечення, зазначивши, що не побачив поданий сигнал про вимогу зупинки, так як подумав та прийняв його за сигнал аварійної зупинки транспортного засобу.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, ознайомившись з запереченнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також заслухавши надані пояснення, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. п. «а» п. 8.9 Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки

Санкція частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, полягає в порушенні правил дорожнього руху, а саме невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення є водій транспортного засобу.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що забезпечують порядок управління у сфері дорожнього руху.

Водночас відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

З дослідженого відеозапису, який міститься на диску, долученому до матеріалів справи вбачається, що поліцейський заздалегідь подавав вимогу про зупинку транспортного засобу, яку ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, яким він керував, не виконав.

Таким чином, суддя вважає, що факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, а саме:

-протоколом серії ДПР18 № 200164 від 27.05.2023 року;

-рапортом інспектора СРПП ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Бур`ян О. від 27.05.2023 року;

-копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 200163 складеного 27.05.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення п. п. «а» п. 2.9 ПДР;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.05.2023 року, складеного КНП «Кілійська Багатопрофільна Лікарня» Кілійської міської ради та підписаного черговим лікарем ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, показник Алкофор 1,96 %о. Від підпису у висновку про ознайомлення з результатами огляду ОСОБА_1 - відмовися.

Обставиною що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП суддєю не встановлено.

Обставиною що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП суддєю не встановлено.

Вивчивши повно та всебічно матеріали справи, суддя вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною, кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - вірною.

Таким чином, дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, що об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на транспорті, суб`єктивну сторону, яка виявилась у формі прямого умислу; особу порушника та ступінь його вини.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 122-2 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 122-2 КУпАП, обравши його у виді штрафу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.23, 33-35, 40-1, 122-2, 221, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С ТА Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 24.12.2014 року Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП: НОМЕР_5 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 24.12.2014 року Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП: НОМЕР_5 , судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан