ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/690/23 Справа № 932/233/23 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Берус Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Берус Наталії Володимирівни та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 05.12.2022 року о 01-30 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на вул. Панікахи, 53 у м. Дніпро, керував автомобілем «FORD TRANSIT», державний номер НОМЕР_1 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на камеру №471367, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Берус Н.В. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушують питання про скасування постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року та просять закрити провадження по справі на підставі п.1 ч1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважають, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування зазначають, що вказаний в оскаржуваній постанові час події 01:30 год. 05.12.2022 не відповідає обставинам події та часу, які зазначені в доказах наданих до справи. Зокрема, в рапорті інспектора чергового ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Самофал О.О. зазначено, що подія мала місце о 02:22 год. 05.12.2022, яка зафіксована оператором 102 Столяренко.

При цьому, їм взагалі не зрозуміло, яке відношення до справи має протокол про адміністративне затримання АЗ №058050 від 01.12.2022, на який посилався суд першої інстанції, як на доказ винуватості ОСОБА_1 , так як подія за його участі мала місце 02:22 год. 05.12.2022 року.

Водночас, вважають, що суд прийшов до помилкового висновку відносно дотримання як самої процедури проведення огляду поліцейським для встановлення обставин перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, так як і процедури медичного огляду в закладі охорони здоров`я для встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 . Аргументують тим, що місцевий суд взагалі не досліджував і в постанові не зазначив, який прилад був застосований поліцейськими для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, так як з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що він двічі намагався продути в мундштук невідомого приладу, але з причин, які йому не відомі не зміг цього зробити.

Разом з цим, зазначають, що весь час, як під час затримання, так і в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснював, що 05.12.2022 року після сварки з другом, він в стані сильного душевного хвилювання вискочив із його квартири на вулицю в футболці та шортах, сів в свій автомобіль Форд Транзіт, д.н. НОМЕР_1 , та направився додому. Пізніше, він мав намір втекти від поліцейських, оскільки був комендантський час та він злякався відповідальності за його порушення. Так як при затриманні до нього застосували сльозоточивий газ, тому обличчя було червоним та йому було тяжко дихати в мундштук для проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, наголошують, що не зрозуміло з яких підстав поліцейські не змогли на місці зупинки здійснити огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та не надали йому можливості надати по даному факту пояснення власноручно, чим, на переконання апелянтів, порушили право останнього на захист.

Крім того, зазначають, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №029440 від 05.12.2022 року складений в порушення вимог ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не розкрито суть адміністративного правопорушення, не зазначено дані, які б вказували на ознаки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, звертають увагу, що протокол про адміністративне правопорушення було складено без присутності свідків, при затриманні ОСОБА_1 не роз`яснювалось право на присутність адвоката та надання правничої допомоги. При цьому, до матеріалів справи не додано ані результатів проходження ОСОБА_1 тесту на приладі у присутності поліцейських, ані направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, стверджують, що він не був зобов`язаний вимагати у працівників поліції доставити його до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як згідно процедури та порядку проходження медичного огляду на стан сп`яніння цей обов`язок покладено на працівників поліції.

Таким чином, апелянти вважають, що поліцейськими не було дотримано вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735, затвердженої наказом МОЗ/МВС України 09.11.2015 року (далі - Інструкція), які визначають дії працівників поліції при забезпеченні проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Берус Н.В. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення від 05.12.2022 року; рапорт інспектора чергового ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гарус В.А.; протоколом про адміністративне затримання АЗ № 058050 від 05.12.2022 року та відеозаписи з нагрудних боді-камер поліцейських.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 029440 від 05.12.2022, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 05.12.2022 року о 01-30 год. в м. Дніпро, Шевченківський район, вул. Панікахи, 53, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «FORD», р.н.з. НОМЕР_1 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №471367, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено не згоден. Крім того зафіксовано, що було вилучено п/в ВХМ 919022 від 11.01.2022 р. та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ПК 284925 від 05.12.2022. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Згідно рапорту інспектора чергового ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гарус В.А. від 05.12.2022 року (а.с.2), вбачається, що 05.12.2022 року о 02:22 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.12.2022 о 02:21 за адресою: м. Дніпро, Шевченківський район, вул. Панікахи, буд. 53, Легіон-215 затримали особу в стані алкогольного сп`яніння, який керував а/м Форд Транзіт НОМЕР_1 , який представився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Чоловіка було доставлено до ВП у зв`язку з опіром працівникам поліції.

Згідно протоколу АЗ №058050 від 05.12.2022 року за ст.260-56 КУпАП (а.с.3) інспектором взводу №1 роти 2 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції Долгих О.О. у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, для припинення правопорушення, складення адміністративних матеріалів о 1 год. 40 хв. було затримано ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, який міститься у 1 файлі на одному DVD-R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.9).

Так, з відеофайлу export-lmbhj тривалістю 00:00:00 00:14:11 вбачається, що 05.12.2022 року, в темну пору доби посеред на вулиці на проїжджій частині працівник поліції ставить запитання ОСОБА_1 , на якому перебували кайданки, чи погоджується він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відповів так звичайно, та попрохав поліцейських скоріше посадити його до автомобілю, так як він дуже сильно змерз, оскільки був одягнений у футболку та шорти. Через декілька секунд, ОСОБА_1 знову почав наполегливо прохати працівників патрульної поліції посадити його до автомобілю, так як йому було ну дуже сильно холодно та в нього пекли очі, оскільки поліцейськими було застосовано сльозогінний газ.

Надалі працівники поліції посадили ОСОБА_1 до службового автомобіля та почали з`ясовувати у нього, де ключі від транспортного засобу, яким він керував, на що останній відповів, що не знає.

Після цього, поліцейські зробили фотознімки автомобіля «FORD», р.н.з. НОМЕР_1 , передня частина якого мала механічні пошкодження, так як відбулося зіткнення із бетонним блоком (клумбою), та присутніми екіпажами поліції поїхали до відділення поліції.

Під час перебування у приміщенні відділення поліції, один із поліцейських показав ОСОБА_1 алкотестер Драгер, дістав новий мундштук для дихання, зробив пробний задув повітря, результат чистий, для пересвідчення справності приладу, роз`яснив останньому, що він повинен дихати для проходження огляду не перериваючи повітря та надав йому прилад для продування, але ОСОБА_1 відповів, що він беззаперечно готовий, але у приміщенні холодно, в нього змерзли ноги, проте першу невдалу спробу продути алкотестер Драгер все таки зробив.

Далі, поліцейські знову запропонували ОСОБА_1 продути алкотестер Драгер, на що він погодився, однак знову вказав, що йому дуже холодно, присів коло батареї та почав говорити, що він не керував автомобілем девяткою, а вийшов в майці та шортах до магазину вночі, на що поліцейські повідомили йому всі події які відбувалися з його участю, зокрема те, що він намагався втекти від поліцейських на автомобілі Форд Транзит та скоїв ДТП.

Через декілька хвилин поліцейський дістав із упаковки новий мундштук та знову чотири рази запропонував ОСОБА_1 продути алкотестер Драгер, який погодився, однак навмисно не міг набрати повітря для здійснення видиху в прилад, Тому така поведінка ОСОБА_1 була сприйнята працівниками патрульної поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_2 про своє бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я жодним чином не заявляв.

Отже зазначені на вказаному відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження апелянтів про те, що працівниками патрульної поліції було порушено встановлений у ст. 266 КУпАП та Інструкції порядок проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а також права ОСОБА_1 , передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі апелянти не оспорюють сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а лише оспорюють дотримання вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції під час проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтами в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

При цьому, посилання апелянтів на невідповідність вказаного в оскаржуваній постанові часу події 01:30 год. 05.12.2022, обставинам події та часу, зазначеним в доказах наданих до справи є їх власними надуманими припущеннями, які в повній мірі спростовуються матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи апелянтів про невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП вимогам статті 256 цього Кодексу, оскільки, як видно із змісту цього протоколу, в ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, після складання протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом, про що свідчить його власноручний підпис у відповідних розділах, будь-які заперечення від нього не подавалися.

Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апелянтів про недотримання працівниками поліції вимог ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП через відсутність двох свідків та направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я, з огляду на наступне.

За приписами частини 2,3 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з пунктами 6,7 розділу I Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Отже, системний аналіз наведених законодавчих норм дає можливість зробити висновок, що законодавцем визначено два альтернативних способи проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, - або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.

При цьому норма закону, яка зобов`язує патрульного поліцейського направити водія на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, на переконання апеляційного суду, має місце виключно у разі:

- відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Оскільки надані суду матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 спочатку погоджувався пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, але у зв`язку із затриманням для припинення адміністративного правопорушення був доставлений до відділення поліції, де в подальшому своєю поведінкою виразив відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому у працівників патрульної поліції не було жодних підстав для зазначення у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення даних про прилад алкотестер Драгер, за допомогою якого були спроби пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та оформлення направлення на медичний огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягають апелянти, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Берус Н.В. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Берус Наталії Володимирівни та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО