Справа № 496/1252/23
Провадження № 3/496/1332/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 810353 від 11.02.2023 року відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 11 лютого 2023 року о 16 год.25 хв., ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив заборону термінового заборонного припису серії АА№ 146668 від 10.02.2023 року, а саме: не залишив місце проживання постраждалої особи, чимвчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, на номер телефону, зазначений працівниками поліції в Протоколі про адміністративне правопорушення, було направлено SMS-повідомлення через програму «Д-3» про день, час та місце слухання справи, але в зв`язку з тим, що «Абонент тимчасово недоступний» повідомлення доставлене не було, що підтверджується довідкою про не доставлення SMS-повідомлення через програму «Д-3». Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

За визначенням п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії чи бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім та теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у статті 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 810355 від 18.02.2023 року, зазначено, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173 -2 КУпАП, однак, до матеріалів справи не надано доказів вчинення протягом року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме постанову суду, яка набрала законної сили та яка б підтверджувала той факт що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, настає якщо особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. Має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи фактично відсутні, тому можливо зробити висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку з чим вважає за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 184, 247, 251, 252, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Галич