Справа № 199/663/23
ПОСТАНОВА

іменем України

23.01.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 1732 КУпАП,

- за участі ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

02.01.2023 року, близько 20:30 за місцем мешкання, гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння словесно ображав. Принижував, залякував, що викликало у постраждалої побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість. Своїми діями скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 1732 КУпАП, вчиненого повторно протягом року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі погодився, свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю. При цьому пояснив, що на нього вже накладалися адміністративні стягнення у виді адміністративного арешту та штрафу, проте вказані стягнення він не відбув.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства, повторно протягом року, доведена в повному обсязі наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 349398 від 02.01.2023 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений про що свідчить його підпис;

- інформацією з рапорту поліцейського;

- заявою про вчинення правопорушення від потерпілої ОСОБА_2 , яка просить вжити заходів реагування відносно його чоловіка ОСОБА_1 , який не пускає її до хати, ходе з ножем, розпускає руки, хватає за одяг, трусить, штовхає та постійно ображає. За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.1732 КУпАП, як такі що полягали у вчиненні домашнього насильства, вчиненого повторно протягом року.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість правопорушника ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважаю доведеною повністю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, зухвалу поведінку останнього, систематичність вчинення аналогічних правопорушень саме відносно своєї дружини, що визначає відсутність у нього моральних цінностей, які становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 1732 КУпАП у виді адміністративного арешту.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що як джерело права суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Оскільки рішенням Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо негайного виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді арешту, вважаю за необхідне дану постанову про накладення стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання після набрання нею законної сили, а строк адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання особи.

При призначенні саме даного виду стягнення суд враховує й те, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства відносно своєї жінки за ст. 173-2 КУпАП, за яке на нього вже було накладено стягнення у адміністративного арешту, про що свідчить копія постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.11.2022. Однак, ОСОБА_1 жодних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічне правопорушення, що свідчить про наявність у нього стійкої направленості умислу на вчинення правопорушень і небажання ставати на шлях виправлення.

Призначення ж стягнення у виді штрафу, який є найбільш м`яким видом стягнення, не буде відповідати меті покарання, оскільки ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, офіційного доходу (заробітку) не має, а тому є вірогідність того, що стягнення у виді штрафу особисто ОСОБА_1 виконано не буде. Тобто, такий вид стягнення як штраф не буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

У зв`язку з цим, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення виключно у виді адміністративного арешту.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП, адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб.

Постанову для виконання направити до ВП № 1 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та звернути до виконання після набрання нею законної сили.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 , відраховувати з моменту його затримання.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 ( вісімдесят ) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду міста Дніпропетровська І.В. Щербина-Почтовик