Справа № 135/122/23
Провадження № 3/135/59/23
ПОСТАНОВА

іменем України

07.02.2023 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий сервісним інженером ТОВ «Бюлер Сервіс»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2023 поліцейським СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції Яворським О.В. було складено протокол серії ААД № 133665 про те, що водій ОСОБА_1 17.01.2023 о 20 год 33 хв в с. Тарасівка на автодорозі М-30, керуючи транспортним засобом марки «Honda Pilot» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на острівець безпеки, на якому був відсутній знак «Об`їзд перешкоди», в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, що було кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі. На обґрунтування повідомив, що він рухався в темну пору доби на автомобілі марки «Honda Pilot» д.н.з. НОМЕР_1 з м. Умань в сторону м. Гайсин зі швидкістю не більше 50 км/год та не побачив острівця безпеки, тому, що його неможливо було побачити, оскільки він не був освітлений, не позначений дорожнім знаком «об`їзд перешкоди», а також відповідною дорожньою розміткою, які попереджають водіїв про таку перешкоду, та не зміг уникнути зіткнення, внаслідок чого, його транспортному засобу було завдано механічних пошкоджень. Вважає, що ДТП сталася не з його вини, оскільки правила дорожнього руху він не порушував, а винними є особи чи організації, які відповідальні за стан дороги. На підтвердження своїх показів надав суду фотознімки, на яких зафіксовано місце ДТП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні, особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , було надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Пунктом 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів.

Згідно з п. 7.4.3.3 ДСТУ 8751:2017, перед піднятими острівцями безпеки потрібно нанести дорожню розмітку (1.16.11.16.3) згідно з ДСТУ 2587 для плавного відхилення руху транспортного потоку.

Згідно з п. 7.4.3.4 ДСТУ 8751:2017, обрамлені бордюрами острівці безпеки потрібно позначити відповідними дорожніми знаками (4.74.9) згідно з ДСТУ 4100.

Згідно з п. 14.6.5 ДСТУ 4100:2021, знаки 4.7 «Об`їзд перешкоди з правого боку», 4.8 «Об`їзд перешкоди з лівого боку», 4.9 «Об`їзд перешкоди з правого або лівого боку» застосовують для надання інформації водіям, що об`їзд острівців безпеки і різноманітних перешкод, які трапляються на проїзній частині, дозволено лише з боку(-ів), зазначеного(-их) стрілкою(стрілками) на знаках.

При цьому згідно примітки до вказаного пункту, знаки 4.7, 4.8 дозволено не застосовувати на притротуарних острівцях безпеки згідно з ДСТУ 8751 та на шиканах згідно з ДСТУ 4123 за умови наявності освітлення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 133665 від 17.01.2023 зазначено, що на острівці безпеки, на який здійснив наїзд ОСОБА_1 , був відсутній знак «Об`їзд перешкоди».

Крім того це підтверджується наданими ОСОБА_1 фотознімками місця пригоди. Також з наданих фотознімків вбачається, що перед острівцем безпеки взагалі відсутні дорожня розмітка (1.16.11.16.3) та освітлення.

Вказане вище свідчить про порушення власником дороги або уповноваженим ним органом вимог п.п. 7.4.3.3, 7.4.3.4 ДСТУ 8751:2017 та п. 14.6.5 ДСТУ 4100:2021, та не забезпечення ними безпечних умов дорожнього руху для водіїв.

Водієві ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог п. 12.1, а саме те, що він не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожню обстановку.

Однак вказані вище факти, які встановлені судом, свідчать про те, що саме не забезпечення безпечних умов дорожнього руху наданій ділянці завадило водієві ОСОБА_1 належним чином відреагувати на зміну дорожньої обстановки, що в свою чергу призвело до ДТП. При цьому будь-яких доказів перевищення встановлених дорожнім знаком 3.29 обмежень швидкості руху на даній ділянці дороги (50 км/год), матеріали провадження не містять.

Суд наголошує, що встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинно бути підтверджене належними та допустимими доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи наведені вище недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, з урахуванням приписів ст. 62 Конституції України, згідно з якою усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь, зважаючи на те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не доведено, суд вважає необхідним провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП, тобто за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 247, 256, 268, 278 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 133665 від 17.01.2023 року, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя