Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/104/23
Провадження № 3/506/198/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2023 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, громадянина України, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №098597, складеним 04 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 , останній 04 лютого 2023 року о 01.09 год. в с. Циханівка, вул.Центральна керував ТЗ ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився як на місці зупинки, так і в медичному закладі, у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 неодноразово викликався в судове засідання, однак не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи, призначеної на 01 березня 2023 року був повідомлений, однак з огляду на недотримання порядку вручення судової повістки особі, яка викликається під особистий підпис (а.с.8), а також призначеної на 18.04.2023 року, був повідомлений /а.с.17/, однак з огляду несвоєчасне вручення повістки та відсутність у суду повідомлення про вручення поштового відправлення, справа розглянута не була. У подальшому до суду неодноразово поверталися конверти з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.18,21,22/.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року зазначив, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, а також про те, що справа буде розглядатися в Красноокнянському районному суді Одеської області, а судом були здійснені всі можливі заходи для належного сповіщення ОСОБА_1 про необхідність прибуття до суду для розгляду справи, однак останній в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Тому справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Суддею були досліджені матеріали справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №098597 від 04.02.2023 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП /а.с.1/;

- довідка про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався ( а.с.4)

- копія постанови серії БАВ № 319796 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП ( а.с.5);

- відеозапис з 8 окремих файлів /а.с.16/;

приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством .

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення.

Слід зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Так, зокрема, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

За диспозицією за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

або за

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

або за

- відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП утворює одне із вищевказаних діянь.

Так, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №098597 від 04.02.2023 року, згідно з яким останній 04 лютого 2023 року о 01.09 год. в с.Циханівка по вул. Центральній керував ТЗ ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився як на місці зупинки, так і в медичному закладі, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

П.2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі в тексті Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно з п.7 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з фактично долученого до протоколу відеозапису /а.с.16/, він складається з чотирьох окремих файлів, з яких неможливо встановити ні факту керування водієм автомобілем, ні особи правопорушника, ні дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду.

Так, на першому файлі, який фактично є аудіозаписом, так як практично жодного зображення не відображається, особа, яка себе не називає, пропонує іншій особі, який назвав себе ОСОБА_1 , який стверджує, що він стояв, а не рухався автомобілем, пройти тест на місці, однак останній відмовляється, і тоді особа, яка пропонувала пройти огляд на місці зупинки, пропонує ОСОБА_1 проїхати у лікарню для огляду, на що той погоджується.

Однак на всіх інших відеофайлах жодної інформації про доставлення ОСОБА_1 в медичний заклад і його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння або про відмову ОСОБА_1 від доставлення його в медичний заклад для проведення такого огляду, не міститься.

При цьому, будь-якого інформативного наповнення вказані файли взагалі не несуть, окрім того, що зйомка, ймовірно, виходячи з обстановки, здійснювалася у приміщенні відділу поліції.

Разом з тим, на останньому файлі особа, яка складала протокол (за інформацією з протоколу- сержант поліції ОСОБА_2 ), за відсутності ОСОБА_1 , який вийшов з іншим поліцейським покурити, пропонує особі у військовій формі записати його в протокол як свідка того, що ОСОБА_1 , нібито, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, ні встановлення особи, щодо якої складено протокол, ні відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, ні встановлення особи свідка, який, нібито, мав засвідчити факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, ні взагалі наявності іншої особи, яка також зазначена як свідок у протоколі, на жодному відеофайлі немає.

Крім того, у протоколі зазначено, що він складений на вул.Центральній с.ЦИханівка (за адміністративно-територіальним устроєм існує с. ЦЕханівка) Подільського району, однак протокол, як видно із відеоматеріалів, складався у приміщенні відділу поліції.

Таким чином, на жодному відео фактично не встановлено особу, відносно якої складається протокол, не зафіксовано відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, що не може бути розцінено судом, як беззаперечна відмова від проходження такого огляду, тобто відеозаписи не містять жодного інформативного змісту на підтвердження правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 відмови від проходження на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, тобто особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, встановлений вищевказаною Інструкцією.

Таким чином, виходячи з приписів ст. 266 КУпАП, порушено процедуру проведення огляду. Крім того, поліцейським не було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим. Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів відмови проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, як передбачено ст.266 КУпАП та Інструкцією, до протоколу не долучено, у зв`язку з чим факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку матеріалами справи не доведений, а отже, відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За вимогами п.1 ст.247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. 247 п.1, ст.283, п.3 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, відносно якої відкрито адміністративне провадження, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Чеботаренко О. Л.