Справа №: 452/3813/22
П О С Т А Н О В А
07 лютого 2023 року м. Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 ч.1 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
13 грудня 2022 року в провадження Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №330816 від 08.12.2022 року ОСОБА_1 08 грудня 2022 року о 10:46 год. в с. Луковиця Самбірського району, керував транспортним засобом Volkswagen Golf державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на місці зупинки в установленому законодавством порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest водій відмовився, також відмовився від проходження медичного огляду в Самбірській центральній лікарні, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП .
У судове засідання 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 не прибув, надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Також надав письмові пояснення та клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, зазначив, що, свою вину у даному адміністративному правопорушенні не визнає. Дійсно, 08 грудня 2022 року при керуванні транспортним засобом Volkswagen Golf державний номерний знак НОМЕР_1 , його було зупинено працівником поліції в с. Луковиця Самбірського району. Дійсно, він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, бо поспішав на роботу. Проте працівниками поліції йому не було запропоновано пройти тест на місці зупинки, більш того, на його вимогу це зробити йому було відмовлено. Про те, що він був незгодний з протоколом свідчить його відмова його підписати. Вважав, що працівниками поліції порушені вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11. 2015 року № 1452/735. Звертає увагу, що посвідчення водія у нього не вилучалося, від керування його не відсторонювали, що свідчить про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Також в протоколі та в Акті огляду не вказані свідки, в присутності яких йому пропонували пройти огляд.
Дослідивши матеріали справи суддя приходить до таких висновків.
Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 (із змінами) передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.
Так, згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.
Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння, визначена Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція).
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І Інструкції).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:
?протоколом серії ААД №330816 від 08.12.2022 року, складеним уповноваженою особою, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
?актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер Alcotest 6820»;
?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 08.12.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від такого огляду;
?відеозаписами, наданими поліцейськими, на яких зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .
Працівник поліції вправі самостійно на власний розсуд вирішувати про наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу та приймати рішення щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння. З огляду на наведені в протоколі серії ААД №330816 від 08.12.2022 року ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до нього пройти огляд на стан сп`яніння.
В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, зроблений працівниками поліції. На диску, що наданий поліцейськими до протоколу, міститься два відеофайли. На першому зафіксовано рух автомобіля Volkswagen Golf державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , зупинку автомобіля поліцейськими. На камеру ОСОБА_1 відмовився від запропонованого поліцейським проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та їхати до медичного закладу, йому роз`яснено наслідки такої відмови, а також те, що у разі відмови буде складено протокол. На другому відео ОСОБА_1 відмовляється підписати протокол про адміністративне правопорушення.
Данними відеозаписами підтверджуєтьсяфакт відмови ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. Таким чином заперечення ОСОБА_1 щодо того, що йому не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.
На переконання судді, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Доводи ОСОБА_1 , що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейськими без залучення свідків, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП, згідно якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення долучений відеозапис проведення огляду ОСОБА_1 , дані якого досліджені в судовому засіданні.
Отже присутність свідків під час огляду обов`язкова лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису під час проведення огляду осіб. Аналогічна позиція міститься в постанові Львівськогоапеляційного суду від 05.05.2022 у справі № 450/5233/21 тп в постанові від 30.03.2022 у справі № 462/7883/21.
Посилання ОСОБА_1 на те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом після складання протоколу, як на підтвердження того, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суддя оцінює критично, адже вказаний факт жодним чином не впливає на обсяг вини у вчиненні ним інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. У провину ОСОБА_1 ставиться саме відмова від проходження огляду, а тому факт перебування чи не перебування в стані алкогольного сп`яніння не має юридичного значення.
Суддя звертає увагу, що у Рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.
Крім того суддя звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Викладеними фактичними обставинами справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини і характер вчиненого правопорушення, ступінь вини і дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дані адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вигляді становить 17 000 (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення їй копії цієї постанови.
У разі не сплати штрафу в добровільному порядку, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в сумі 34 000 (тридцять читири тисячі грн. 00 коп.) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після спливу строку, встановленого законом для її апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги постанова судді набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя -