П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/702/23

Провадження № 3/936/426/2023

26 липня 2023 року смт.Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області - Павлюк С.С., з участю захисника Повідайчика В.І., розглянувши адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №044838 від 23.06.2023, водій ОСОБА_1 23.06.2023 о 13:51 год., в смт.Воловець по вул. Карпатській, керував автомобілем марки "Chery А113" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку під час безперервної відеофіксації на нагрудну бодікамеру поліцейського та в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Селехмана Ю.Ю. просив закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення. Пояснення дав аналогічні викладеним у письмовому клопотанні.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши адміністративні матеріали, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протиправність дій ОСОБА_1 при вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП України, визначається за двома ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, необхідно дослідити в суді відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена:

протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ААБ №044838 від 23.06.2023;

відеозаписом, який проводився на нагрудну боді-камеру поліцейського (04:50), з котрого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та на якому зафіксовані два свідки.

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №203162 від 23.06.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, зокрема за порушення, які мали місце 23.06.2023 о 13:51 год.

Крім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 скориставшись своїм правом на підставі ст.63 Конституції України, відмовився від підпису протоколу і дачі пояснень, будь-яких зауважень не надав. Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису слідує, що за наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній категорично відмовився від освідування.

Також слід звернути увагу на пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були дані ними на місці події 23.06.2023 року, зокрема вони підтвердили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. В подальшому, на виклик до суду згадані свідки не з`явились, однак подали письмові пояснення, які не можуть бути взяті до уваги, оскільки не можливо перевірити їх особу.

Такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними впункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16. 02. 2021 № 1231-IX, який набрав чинності 17.03.2021), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Отже, згідно КУпАП, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є встановлення та підтвердження належними і допустимими доказами тих, зокрема, обставин, що у водія наявні ознаки відповідного сп`яніння; водій відмовився від проведення огляду у закладі охорони здоров`я і така відмова зафіксована відеозаписом, а за неможливості його здійснення - у присутності двох свідків.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, відповідно до змісту якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відповідно до вимог законодавства.

Покликання захисника на те, що інспектором не було допущено ряд порушень, не заслуговують на увагу, оскільки є не значними та не тягнуть за собою сумнівів в пред`явленому ОСОБА_1 складу адміністративному правопорушенні.

Оцінюючи вищевказані докази, приходжу до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, згідно КУпАП, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є встановлення та підтвердження належними і допустимими доказами тих, зокрема, обставин, що у водія наявні ознаки відповідного сп`яніння; водій відмовився від проведення огляду у закладі охорони здоров`я і така відмова зафіксована відеозаписом, а за неможливості його здійснення - у присутності двох свідків.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, відповідно до змісту якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважаю доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому вважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33,36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,

п о с та н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу у розмірі тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 коп. в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Павлюк С.С.