Провадження №: 3-зв/752/12/23
ПОСТАНОВА

04 серпня 2023 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Дідика М. В. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва Дідика М. В. від 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою судді Київського апеляційного суду Рудніченко О. М. від 01 лютого 2021 року постанову суду першої інстанції змінено. Виключено з резолютивної частини постанови рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. В частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, постанову скасовано, а матеріали провадження у цій частині направлено до органів Національної поліції для розгляду по суті.

07 липня 2023 року з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП повторно надійшли на розгляд Голосіївського районного суду, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення, вчинене особою віком від 16 до 18 років, до компетенції органів Національної поліції не належить.

27 липня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М. В. звернувся з заявою про самовідвід, мотивуючи тим, що він вже приймав остаточне рішення у даній справі, яке апеляційним судом було скасовано.

В судове засідання на розгляд заяви про самовідвід учасники не з`явились, що не перешкоджає вирішенню вказаного питання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява судді Дидика М. В. про самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Нормами КУпАП не унормовано порядок вирішення питань відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Враховуючи зазначене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, суд вважає, що розгляд заяви про відвід в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в КУпАП.

У даному випадку питання про самовідвід судді може бути вирішене в порядку аналогії з КПК України.

Відповідно до вимог ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо, зокрема, наявні обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема у випадку, коли у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в його безсторонності та неупередженості.

Як убачається з наданих у розпорядження суду матеріалів, суддя Дідик М.В. раніше приймав участь у даній справі, сформував внутрішнє власне переконання щодо результатів її розгляду, ухвалив остаточне рішення, яке було скасоване апеляційним судом.

Таким чином, з метою виключення у учасників справи, так само і у стороннього спостерігача сумнівів щодо неупередженості судді Дідика М. В., останній підлягає відводу від повторної участі у справі.

Керуючись ст. 221, 245 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Дідика М. В. про самовідвід задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, передати для визначення нового складу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Ф. Токман