Справа 556/1214/23
Номер провадження 3/556/631/2023
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 року

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В.,

з участю секретаря судового засідання Кньовець Н.П.

прокурора Крупенко Ю.А.,

особи, відносно якої складено

протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

захисника Савонік Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець об"єднану справу за матеріалами, що надійшли від УСР в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , директора ТОВ "Юлія", депутата селищної ради, -

в с т а н о в и в :

01.05.2023 року від Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Національної поліції України до Володимирецького районного суду Рівненської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення за номерами 251 та 252 від 21.04.2023 року відносно депутата Рафалівської селищної ради Вараського району ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Володимирецького районного суду від 05.07.2023 року вказані протоколи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, об`єднано в одне провадження.

Згідно вказаних протоколів, ОСОБА_1 , будучи депутатом Рафалівської селищної

ради, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, зокрема в частині обов`язків із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених пунктом 2 ч.1 ст.28, ст.35-1 Закону, порушив встановлені Законом вимоги щодо повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів, а також прийняв рішення та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена частиною 1, ч.2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, зі змісту наданих суду протоколів вбачається, що своїми умисними діями, які виразились у неповідомленні Рафалівській селищній раді та постійним депутатським комісіям про наявність реального конфлікту інтересів під час голосування по питаннях затвердження Програми та порядку відшкодування ТОВ «Юлія» Рафалівською селищною радою різниці в тарифах на послуги з водопостачання для населення, 15.09.2022 на 16-й, і 22.12.2022 на 18-й сесії сільської ради та засіданні постійних депутатських комісій, в порушення п.2 ч.1 ст.28, ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, депутат Рафалівської селищної ради ОСОБА_1 , в порушення п.3 ч.1 ст.28, ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції», в умовах реального конфлікту інтересів, 15.09.2022 на 16-й сесії та 22.12.2022 на 18-й сесії Рафалівської селищної ради та засіданні постійних депутатських комісій, взяв участь у голосуванні та проголосував «ЗА» прийняття рішення по питанню затвердження Програми та порядку відшкодування ТОВ «Юлія» Рафалівською селищною радою різниці в тарифах на послуги з водопостачання для населення, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор підтримав позицію, викладену в протоколах про адміністративні правопорушення, просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, та призначити стягнення із застосуванням положень ст.36 КУпАП у вигляді штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 та ч.1 ст.172-7 КУпАП не визнав, в обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно є депутатом Рафалівської селищної ради, і одночасно є директором ТОВ «Юлія». Оскільки підприємство надає населенню послуги з водопостачання, вартість яких є вищою, ніж затверджені тарифи для населення, Рафалівська селищна рада щороку у відповідності до затвердженої Програми та Порядку відшкодовує різницю між фактичною вартістю послуги та встановленим тарифом. Така Програма затверджується на сесії селищної ради. Йому, як депутату, відомо про поняття конфлікту інтересів, а також про інші обмеження, встановлені антикорупційним законодавством. Крім того, на початку кожної сесії селищний голова додатково роз`яснює порядок врегулювання конфлікту інтересів. В Рафалівській селищній раді цей порядок є наступним: перед початком голосування за питання порядку денного сесії депутат, який вбачає у конкретному питанні конфлікт інтересів, заявляє про це усно, до початку голосування, і не приймає участі в голосуванні по конкретному питанню. Дана інформація повинна відображатись в протоколі сесії. Письмових заяв про конфлікт інтересів депутати селищної ради не подають. Описані дії ОСОБА_1 вчинив під час голосування з приводу затвердження Програми та Порядку відшкодування ТОВ «Юлія» Рафалівською селищною радою різниці в тарифах на послуги з водопостачання для населення під час сесії селищної ради 15.09.2022 року, а також на засіданні постійної комісії та під час сесії ради 22.12.2022 року. Так, і 15.09.2022 року, і 22.12.2022 року після оголошення відповідного питання порядку денного, ОСОБА_2 заявляв про наявність у нього конфлікту інтересів і не приймав участі у голосуванні. Чому ці відомості не були відображені в протоколі сесії, він пояснити не може, оскільки цих протоколів не веде. Вважає, що будь-яких порушень антикорупційного законодавства він не допустив, просив закрити провадження у справі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Савонік Л.О. клопотала про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки в діях ОСОБА_3 відсутній як потенційний, так і реальний конфлікт інтересу. Зокрема, відшкодування коштів ТОВ «Юлія» за затвердженою Програмою має компенсаційний та цільовий характер і спрямовується на оплату використаної електроенергії та заробітну плату, тобто не призводить до фінансового прибутку Товариства.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, допитавши свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До таких доказів належать протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а в даному випадку на уповноважений підрозділ Національної поліції України, однак належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом довели вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, суду не надано.

При цьому суд також констатує наступне. Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства у відповідності до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", до окремих справ про адміністративні правопорушення слід застосовувати правила розгляду кримінальних правопорушень. Такий висновок суду ґрунтується на судовій практиці Європейського Суду з прав людини, за змістом якої при вирішенні питання про обсяг поняття кримінального обвинувачення, Суд застосовує три критерії для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення: критерій національного права ("перший критерій"), критерій кола адресатів ("другий критерій") та критерій правових наслідків для адресата ("третій критерій"). При цьому, Суд зазначає, що критерій національного права не є визначальним. Навпаки, вирішальними чинниками для кваліфікації справи як «кримінальної» згідно до завдань Конвенції є розміри порушення норми, а також характер і суворість можливого покарання (розмір штрафу, можливість ув`язнення, тривалість можливого ув`язнення та ін.). Подібна позиція суду викладена у рішеннях по справі «Engel and Others v. the Netherlands» (рішення від 08.06.1976 року), «Benham v. the United Kingdom» (рішення від 10.06.1996 року).

При цьому, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В той же час, сукупність досліджених судом доказів протоколів, рішень, а також показання свідків на думку суду, не підтверджує поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень.

Так, Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Як вбачається зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Пунктом 2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлений обов`язок для осіб, на яких поширюється дія цього Закону, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів встановлено ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Особливий порядок врегулювання конфлікту інтересів для певних категорій осіб, в т.ч. депутатів місцевих рад, визначається ст.35-1 Закону «Про запобігання корупції» та ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Зокрема, Правила врегулювання конфлікту інтересів у діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Як вже зазначалось, в своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він, будучи обізнаним про порядок дій в умовах потенційного та реального конфлікту інтересів, і 15.09.2022 року, і 22.12.2022 року повідомив про наявність в його діях конфлікту інтересів і не приймав участь в голосуванні.

Ці пояснення ОСОБА_1 підтвердили допитані в судовому засіданні свідки депутати Рафалівської селищної ради та інші особи, присутні на вказаних сесіях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші. Зокрема свідки в своїх поясненнях підтвердили, що ОСОБА_13 під час обговорення питання по ТОВ «Юлія» заявляв про те, що він є директором цього товариства, і не приймав у часті в голосуванні; подання письмових заяв про конфлікт інтересів в діяльності селищної ради не практикується, такі заяви всі роблять безпосередньо під час сесії чи засідання постійної комісії.

Пояснення свідка ОСОБА_14 не спростовують висновків суду, оскільки вони суперечать поясненням інших свідків очевидців подій. При цьому, як вбачається із досліджених судом доказів, саме ОСОБА_14 під час проведення сесії селищної ради 15.09.2022 року виконувала обов`язки секретаря лічильної комісії, вносила відповідні відомості про наслідки голосування депутатів за питання порядку денного, після чого складена нею чернетка була надрукована, але в подальшому до цих записів вносились виправлення та уточнення. Це підтвердили в своїх поясненнях ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП суду не надані, його вина у вказаних правопорушеннях не доведена, що є підставою для закриття провадження у справі з підстав, передбачених ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.9, 18, 36, 247 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити.

Повний текст постанови буде проголошено 01 грудня 2023 року.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: