ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1391/23 Справа № 233/1384/23 Суддя у 1-й інстанції - Леміщенко О. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м.Кривий Ріг

12.07.2023р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційног о суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Дружвським міським судом Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.05.2023р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Постанову суду оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в яй він:

- вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки працівниками поліції при складанні протоколу не були дотримані вимоги ст.ст. 19, 59 Конституції України, ст.ст. 6, 7, 23 ЗУ «Про національну поліцію», ст.ст. 9, 247, 251, 268 КУпАП;

- зазначає, що відеозапис обставин події проведений працівниками поліції проведений із порушенням «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», про ведення відеофіскації його не було повідомлено, права, передбачені ст. 268 КУпАП не роз`яснені, свідки не були запрошені, від нього не відібрано письмове пояснення;

- вважає, що докази у справі про адміністративне правопорушення є неналежними та недопустимим, оскільки отримані внаслідок порушення його прав;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, судове було призначено на 12.07.2023р. о 10:30год., від ОСОБА_1 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції з Дружківського міського суду Донецької області, яке було відправлено на адресу апеляційного суду 11.07.2023р. о 21:02год. та судом апеляційної інстанції зареєстроване 12.07.2023р., тобто в день судового розгляду.

Судом апеляційної інстанції здійснено відеозв`язок із судовою залою Дружківського міського суду Донецької області у призначений день та час, проте за повідомленням спеціаліста суду ОСОБА_1 у приміщенні суду був відсутній.

Таким чином, розгляд апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглядається за його відсутності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги дійшов висновку про залишення її без задоволення за таких підстав.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20.03.2023р. о 12:04год. в м. Костянтинівка в районі буд. №168а по пр. Ломоносова керував транспортним засобом АЗЛК 2140 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рот). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або у медичному закладі категорично відмовився. Від керування усунений. своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР, який регламентує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх висновків про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №726584 від 20.03.2023р., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП про те, що він керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, і був не непристебнутим ременем безпеки, а також не мав права керування даним транспортним засобом, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн;

- відеозапис, яким підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, підтвердив факт керування транспортним засобом АЗЛК 2140 д.н.з. НОМЕР_1 та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі.

- довідку начальника відділення адмінпрактики батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Середи А. від 21.03.2023р., за обліками Інформаційного порталу Національної поліції та Національної автоматизовано-інформаційної системи Головного сервісного центру України ОСОБА_1 посвідчення водія не має.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Так суд першої інстанції дослідив та проаналізував сукупність доказів, якими є пояснення ОСОБА_1 відеозапис з нагрудної камери поліцейського, та вважав доведеним факт керування ОСОБА_1 20.03.2023р. о 12 год. 30 хв. транспортним засобом АЗЛК 2140 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та встановив порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив доводи сторони захисту, та на надав на них змістовну та обґрунтовану відповідь.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі дійшов висновку, що вони також є неспроможними, та не дають достатніх підстав для визнання оскарженого рішення суду першої інстанції незаконним.

Доводи, які викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, аналогічні тим, які були заявлені стороною захисту у судовому засіданні суду першої інстанції, при цьому суд першої інстанції дослідив їх та дав обґрунтовану та вмотивовану відповідь на них.

Таким судом першої інстанції не встановлено порушення вимог ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП, оскільки у відповідній графі протоколу мається підпис ОСОБА_1 , зауваження відсутні. Відсутність при складанні протоколу свідків також не є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки під час висування ОСОБА_1 працівниками поліції вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів або в медичному закладі була застосована відеофіксація, потреби в залучення свідків не було. Неповнота відеозйомки події не тягне за собою визнання цього доказу недопустимим, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП показання технічних приладів, що мають функції кінозйомки, є лише одним із доказів, та не має переважного значення у доказуванні.

Суд апеляційної, висновки суду першої інстанції щодо визнання наведених вище доводів сторони захисту неспроможними, вважає правильними та обґрунтованими, та погоджується з ними та не вбачає підстав для їх повторної перевірки.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було повідомлено про проведення відео фіксації, є неспроможними, оскільки КУпАП при складання протоколу про адміністративне правопорушення, такої вимоги не передбачає, а при огляді водія на стан сп`яніння навпаки, вимагає проведення відеофіксації, матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки працівниками поліції при складанні протоколу не були дотримані вимоги ст.ст. 19, 59 Конституції України, ст.ст. 6, 7, 23 ЗУ «Про національну поліцію», ст.ст. 9, 247, 251, 268 КУпАП, є безпідставними, та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.05.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.05.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя