Справа № 462/2047/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 травня 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце праці: фізична особа-підприємець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 141038 від 14.03.2023 року ОСОБА_1 13.03.2023 року о 23 год. 50 хв. у м. Львові на вул. Любінська, 92 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz E 270 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В суд ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відтак беручи до уваги факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 статті 126 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Крім того 01.05.2023 року ОСОБА_1 подано до суду клопотання, в якому просить провадження у справі про притягнення його до адміністратвиної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, в обгрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначає, що ні складений протокол про адміністративне правопорушення, ні додані до нього матеріали не містять відомостей та доказів, які б переконливо вказували на вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Зазначене працівниками поліції у протоколі формулювання правопорушення є неконкретизованим та незрозумілим, а тому допускає двояке трактування, що порушує його право на захист від інкримінованого йому обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Всупереч Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відезапису, відеофіксування події не здійснювалось, матеріали срави не містять відео із нагрудної камери поліцейського, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені також і свідки події. Вказує, що обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тягар доведення складу адміністратвиного правопорушення покладається саме на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєнння правопорушення. У зв`язку із навденим просив провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши клопотання про закриття провадження у справі, суд приходить до такого висновку.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 статті 126 КУпАП визначено відповідальність особи за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, як вбачається із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД

№ 141038 від 14.03.2023 року, у такому не викладено належним чином суть інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, при цьому, суть адміністративного правопорушення зазначена у такому протоколі повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

При цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Крім того, за змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно із п.3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130КУпАП)».

Водночас, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторність правопорушення, зокрема в матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розумінні ст. 251 КУпАП та п. 3 Розділу І вищезгаданої Інструкції відомості щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП із відповідними даними щодо набрання законної сили таким рішенням уповноваженого органу про накладення такого адміністративного стягнення, у протоколі про адміністративне правопорушення також не конкретизовано про повторність вчинення ОСОБА_1 якого саме адміністративного правопорушення встановлено факт при складенні згаданого протоколу.

За наведеного, на підтвердження безпосередньо події адміністративного правопорушення

ч. 5 ст. 126 КУпАП матеріали вказаної справи містять по суті містять лише протокол про адміністративне правопорушення, який за відсутності інших належних доказів не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Тобто, хоча протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою є основним доказом, але при цьому не є самостійним беззаперечним доказом, відтак обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою й інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Так, відповідно до п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за

№ 28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У даному випадку встановити та перевірити зазначені в протоколі обставини суд позбавлений можливості, оскільки матеріали справи не містять ні відеозапису з місця події, ні відомостей про очевидців події, згідно протоколу про адміністративне правопорушення свідки у такому відсутні.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, із враховуванням, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ті докази, які наявні у матеріалах справи не є належними та допустимими як докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не доведена, а тому відсутні подія та склад зазначеного правопорушення, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал постанови знаходиться у справі № 462/2047/23

Суддя: Б.М.Гедз