Справа № 490/4802/22
Провадження № 33/812/112/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Калашник А.О.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Качана Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Качаном Романом Юрійовичем - на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327632, 17 вересня 2022 року о 15 год 45 хв. в м. Миколаїв по вул. Степова, 34 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2104 НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу Драгер 0337, який показав результат 0,65 % проміле, тест № 168. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Качан Р.Ю. - подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2022 скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції в порушення ст. 279 КУпАП, розглянув справу без проведення судового засідання, без заслуховування позиції особи, яка притягується до відповідальності, за відсутності доказів належного сповіщення про дату і час розгляду справи, чим порушив права ОСОБА_1 , визначені ст. 268 КУпАП. До матеріалів адмінсправи органом поліції не долучено ніяких відеозаписів обставин вчинення правопорушення, хоча посилання на відеозаписи є в адміністративному протоколі. Судом не взято до уваги, що поліцейськими грубо порушено порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці. Так, в порушення ст. 266 КУпАП та п. 3,4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, огляд водія поліцейським на стан сп`яніння проводився без відеофіксації та без залучення двох свідків. Недотримання даних вимог в силу приписів ст. 266 КУпАП робить такий огляд недійсним. Долучене до матеріалів адміністративного протоколу направлення водія на огляд до медичного закладу містить явні ознаки підроблення, оскільки ім`я та по батькові ОСОБА_1 написане поверх даних, які замазані канцелярськими білилами. ОСОБА_1 після тестування на приладі «Драгер» не погодився з його результатами та активно виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак поліцейськими йому направлення не надавалося і проїхати з ним до КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» поліцейські відмовилися. Того ж дня ОСОБА_1 за власною ініціативою відвідав КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» та о 17:55 год отримав довідку про те, що він тверезий та у його аналізах відсутні ознаки алкоголю (а.с.27). Працівники поліції, склавши протокол відносно ОСОБА_1 , ніяким чином не зазначили в протоколі про відсторонення водія від керування, що свідчить про незаконність їх дій під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також посилався на те, що згідно правового висновку у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. За такого, складені поліцейськими протокол, акт огляду водія на стан сп`яніння, направлення на медичний огляд в медичному закладі з виправленням у сукупності з рапортом, який не може слугувати однозначним доказом, не можуть бути доказами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Качан Р.Ю. підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Положеннями частини 1-3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327632, 17 вересня 2022 року о 15 год 45 хв. в м. Миколаїв по вул. Степова, 34 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2104 НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу Драгер 0337, який показав результат 0,65 % проміле. Тест № 168. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол ОСОБА_1 не підписаний. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від підпису в протоколі та від дачі письмових пояснень відмовився. Копія протоколу ОСОБА_1 не була отримана та міститься у наданих суду матеріалах про адміністративне правопорпушення.

Згідно роздруківці тестування ОСОБА_1 на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу "Alcotest Drager 7510" на місці зупинки №168 від 17 вересня 2022 року, результат тестування становить 0,65‰ (промілле). Такий же результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння вказаний у Актах огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів,

В роздруківці тестування на стан алкогольного сп`яніння та актах огляду зазначено, що водій від підпису відмовився.

Положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно частини 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Приписами частини 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За такого закон вимагає обов`язкову фіксацію проведення огляду на стан сп`яніння, за допомогою технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів також обов`язковим є проведення огляду у присутності двох свідків.

Між тим, органом поліції до суду першої інстанції разом із матеріалами про адміністративне правопорушення не було надано відеозапис з боді-камер поліцейського 474049, 474903, 470991, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом на виконання вимог статті 278, 280 КУпАП в порядку підготовки до розгляду справи, яка переглядається, було зроблено запит до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві щодо надання вищевказаного відеозапису в строк до 31 березня 2023 року, яке було отримано адресатом 23 березня 2023 року (а.с. 35), проте на час перегляду справи в апеляційному порядку відповіді на запит надано не було.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327632 від 17 вересня 2022 року свідки також не залучалися під час пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та проходження ним цього огляду на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 0337,

Вищенаведене дає підстави вважати, що під час огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння було порушено імперативні вимоги статті 266 КУпАП щодо обов`язкової фіксації правопорушення засобами відеозапису або залучення свідків при проведенні огляду водія на стан сп`яніння, а тому такий огляд водія ОСОБА_1 є недійсним

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист, і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених Законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на те, що матеріали справи не містять належних й допустимих доказів на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності його вини тлумачаться на його користь.

Відтак, на думку апеляційного суду, при винесенні постанови, суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого дійшов помилкового висновку доведеності наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана захисником адвокатом Качаном Р.Ю., підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Качаном Романом Юрійовичем - задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць