Справа № 204/2865/23
Провадження № 3/204/1893/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 квітня 2023 суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 6 Дніпропетровського районного Управління поліції ГУПП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ№ 850338 від 21.02.2023 вбачається, що 21.02.2023 ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя та виховання малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечувала дитину необхідним харчуванням, теплим одягом, не цікавилася навчанням сина в період з 2020 по теперішній час, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 184 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, просила закрити адміністративну справу у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Пояснила, що коли вона поїхала до Польщі, з ОСОБА_3 вони домовилися, що син ОСОБА_4 буде мешкати разом з батьком, та з цього часу жодних претензій від останнього не надходило. Зазначила, що не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки спілкується з сином, цікавиться його життям та навчанням, саме вона влаштувала його до школи та здійснила належну підготовку останнього, передавала посилки. Після того як вона повернулася до країни ОСОБА_5 перешкоджає у їх спілкуванні з сином. Представник ОСОБА_1 - адвокат Федорець Є.Є. зауважив, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, саме батько дитини- ОСОБА_5 звернувся до суду з даним позовом, який наразі перебуває на розгляді в Красногвардійському районному суді Донецької області, та всі ці наміри останнього свідчать про штучне отримання доказів у вказаній цивільній справі та вирішення її на свою користь. Виникає питання, чому саме ОСОБА_5 звернувся д органів поліції лише 21.02.2023, вже після того як остання стала розшукувати дитину. Таким чином, зібрані матеріали справи не доводять провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.184 КУпАП, оскільки не підтверджені жодним доказом, відсутні елементи об`єктивної сторони правопорушення, тому наявних у справі доказів наданих разом з протоколом про адміністративне правопорушення недостатньо для висновку за принципом «поза будь-яким розумним сумнівом» про наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_6 та його представник адвокат Клец Т.С. просили притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , оскільки дитина мешкає разом з батьком з часу народження, а мати не цікавиться його долею, не забезпечує матеріально, батьківські обов`язки не виконує. Жодного грошового переказу або подарунку за останні сім років життя сина не надавала, на свята сина не вітала. Вважає, що ОСОБА_1 свідомо покинула сина та виїхала до іншої країни на ПМЖ. Наразі у неї інша сім`я, маленька дитина з якою вона мешкає у Польщі. Також ОСОБА_6 пояснив, що він звернувся 21.02.2023до органів поліції після того, як його колишня дружина ОСОБА_1 подала заяву про розшук дитини, раніше він до поліції не звертався, до колишньої дружини претензій не висував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прихожу до висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП, виходячи із наступного. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме, невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством. З оглядуна викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАВ№ 850338 від 21.02.2023 вказана норма матеріального права застосована не була, не визначено, які неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують саме на її ухилення від батьківських обов`язків. Жодних об`єктивних даних щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків особою, яка склала протоко не встановлено, так як зазначено у протоколі, що остання ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя та виховання малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечувала дитину необхідним харчуванням, теплим одягом, не цікавилася навчанням сина в період з 2020 року по теперішній, фактично носять систематичний характер, але доказів цього не надано, тому зазначена у протоколі подія у розумінні ст. 184 КУпАП не може розцінюватися як таке ухилення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, посадовою особою надано протокол про адміністративне правопорушення, протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 21.02.23, пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_1 від 21.02.2023,копія паспорта ОСОБА_1 та копія свідоцтва про народження дитини (а.с.1-6), таким чином саме по собі звернення ОСОБА_7 до органів поліції не може слугувати беззаперечним доказом ухилення ОСОБА_8 від виконання батьківських обов`язків.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, відповідно дост. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в порушення вимогст. 251 КУпАП особою, яка склала протокол не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 184 КУпАП.

Як вбачається з доданих до протоколу матеріалів, 21.02.2023 ОСОБА_9 звернувся до органів поліції із заявою про те що він просить вжити заходів щодо ОСОБА_1 яка не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього ОСОБА_2 (а.с.2-4.) В матеріалах справи не зазначено свідків, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не надано суду їх письмових пояснень. В цілому заява ОСОБА_6 та пояснення по суті справи, які є єдиними доказами правопорушення доданими до справи є недостовірними та сприймаються судом критично, оскільки ОСОБА_6 є зацікавленою особою, перебуває у неприязнених стосунках з колишньою дружиною ОСОБА_1 , та саме як він зазначив у судовому засіданні, що після того, як ОСОБА_1 звернулася до поліції з приводу розшуку дитини, він вирішив написати заяву щодо ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків , свідчать про штучне створення справи.

Таким чином, відсутність інших доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться останній в провину, з огляду на презумпцію невинуватості, у сукупності з показами, наданими в суді, унеможливлюють зробити однозначний висновок про доведеність її винуватості.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції Українидотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Згідно вимогст. 245 КУпАПзавданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідност. 252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 32 ЦК України неповнолітньою особою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Одночасно згідно ч. 2 ст. 6 СК України встановлено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітнім (на день складення протоколу мав 9 повних років). Відповідно до диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП - відповідальність за цією нормою закону настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто положення ст. 184 КУпАП - не передбачають відповідальність батьків малолітніх осіб. За таких обставин, в діях матері дитини ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 184 КУпАП, не вбачає. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КпАП Українипровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності ж до п. 3 ч. 1ст. 284 КУпАПпо справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, проаналізувавши наявні в справі докази у їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАПне доведена та в діях останньої відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП, в зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАПпровадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 7,9,247,284, ч. 1 ст. 184 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 01.05.2023.

Суддя С.В. Чудопалова