ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1231/23Головуючий у 1-й інстанції Васильченко В.В.
Провадження № 33/817/404/23 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ;

захисника ОСОБА_1 - адвоката Кульгавця С.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Кульгавця С.М. на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Як визнав суд, 11.06.2023 о 00 год. 40 хв. в с. Лисівці, по вул. Центральній, 26, водій ОСОБА_1 , керувала скутером Ямаха з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася. Від керування транспортним засобом відсторонена шляхом передачі тверезому водію, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Кульгавець С.М., вважає дану постанову необ`єктивною, незаконною і необґрунтованою, ухваленою з істотним порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що місцевим судом оскаржуваною постановою до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2 , в той час, як протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи складено відносно ОСОБА_1 .

Також судом при ухваленні оскаржуваної постанови не враховано те, що в матеріалах справи наявний рапорт інспектора поліції Ільніцького І.В. про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ним був зупинений 11.06.2023 для перевірки документів.

Захисник вважає, що в оскаржуваній постанові помилково визнав зупинку поліцією транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 правомірною, проігнорувавши приписи ст.35 ЗУ "Про Національну поліції", оскільки такий не містить такої підстави для зупинки поліцією транспортного засобу, як перевірка документів.

Вказує, на помилковість зазначення в постанові суду першої інстанції, що ОСОБА_1 свою вину визнала, щиро розкаялась, оскільки остання своєї вини не визнавала, доводила суду, що поліцейські їй не роз`яснили яка відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП, запевняли її "що штрафу за це не буде".

Звертає увагу суду, що акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння складені поліцейським ОСОБА_3 , тобто не уповноваженою особою, оскільки такий не зупиняв транспортний засіб під керування ОСОБА_1 , не проводив розгляд справи відносно неї та не складав протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апелянт стверджує, що з відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що під час складання вищенаведених документів, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, чи в медичному закладі не відмовлялась.

Просить скасувати постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кульгавця С.В., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №179543 від 11 червня 2023 року, 11.06.2023 о 00 год. 40 хв. в с. Лисівці, по вул. Центральній, 26, водій ОСОБА_1 , керувала скутером Ямаха з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування гр. ОСОБА_1 скутером Ямаха, під час комендантської години, введеної у зв`язку з дією на території України воєнного стану.

Крім цього, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування гр. ОСОБА_1 скутером з порушенням ПДР України.

Також в матеріалах справи міститься копія постанови серії БАД №297159 від 11.06.2023 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126, ч.ч. 5, 6 ст.121, ч.2 ст.36 КУпАП.

Враховуючи те, що вищенаведена постанова вступила в закону силу, стверджувати про незаконність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як про це зазначено в апеляційній скарзі, апеляційний суд підстав не вбачає.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у неї ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовилась і їй було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовилась.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки остання не відмовлялась від проходження, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом обставин події з якого проглядається, що працівник поліції роз`яснює порядок та процедуру проведення огляду водіїв, у тому числі можливість проходження огляду, як на місці зупинки, так і проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я, від чого вона відмовився та вказала працівникам поліції про вживання нею алкогольного напою напередодні поїздки.

Про факт відмови також свідчить підписані особистим підписом ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу.

Посилання апелянта на те, що акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння складені не уповноваженою на те особою, так як поліцейський ОСОБА_3 не зупиняв транспортний засіб під керування ОСОБА_1 , не проводив розгляд справи відносно неї та не складав протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, не впливають на правильність дій поліцейських, які узгоджуються з положеннями ч.1 ст. 251 КУпАП, у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині того, що оскаржуваною постановою до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , то суддя апеляційного суду зазначає, що дана описка може бути виправлена місцевим судом та дана неточність, не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, яка підтверджується належними та допустимими доказами, які містяться у матеріалах справи.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого нею правопорушення, особи правопорушника, ступеню її вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Заліщицького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Кульгавця С.М., залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя