Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер справи 379/366/23

номер провадження 33/824/2186/2023

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Сергія Миколайовича,

на постанову Таращанського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року /суддя Зінкін В.І./

у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 170 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук С.М. звернувся з апеляційною скаргою в якій просив постанову скасувати, закривши провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказував на те, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_2 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи не настання фізичної, психологічної або матеріальної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Наголошував, що 08.03.2023 ОСОБА_1 жодного насильства по відношенню до свого чоловіка ОСОБА_3 не чинила. Фактично мав місце обопільний побутовий конфлікт за участю подружжя, в ході якого вони словесно висловлювали свої невдоволення. Жодних ознак сімейного насильства в конфлікті не було. Звідси слідує, що такі дії не являються домашнім насильством, тобто діями, які можна кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Апелянт про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, справа закриттю, з огляду на таке.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 08.03.2023 близько 11 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем проживання вчинила відносно свого чоловіка гр. ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: ображала його нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та за яке було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 743042.

Суд першої інстанції вказував на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, які у своїй сукупності стверджують наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи не настання фізичної, психологічної або матеріальної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст.1 вказаного закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відтак, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тому, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно завдається шкода.

Відповідно до матеріалів справи, 08.03.2023 р. між ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_3 мав місце побутовий конфлікт за участі подружжя.

Згідно з рапортом О. Ковальчука від 08.03.2023 р., ОСОБА_1 приїхала забрати спільних дітей у ОСОБА_3 , яких він не хотів їй залишати, оскільки у неї, як він повідомив, психічний розлад.

Згідно з поясненнями обох сторін, вони знаходяться на стадії розлучення, має місце конфлікт і щодо проживання дітей.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що такі дії не підпадають під ознаки домашнього насильства, тобто, дії, які можна кваліфікувати за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ст. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Сергія Миколайовича задовольнити, а постанову Таращанського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року - скасувати.

Справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Лапчевська О.Ф.