Справа № 333/3267/23
Провадження № 3/333/1621/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

-за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2023 року в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б. надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 053656 від 14.04.2023 року, 14.04.2023 року, о 18 год. 48 хв., при проведенні санкціонованого обшуку виявлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 09.04.2023 року по 14.04.2023 року, здійснювала торгівлю алкогольними напоями та цигарками, здійснюючи господарську діяльність без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання через що порушено порядок провадження господарської діяльності, чим порушено п. 1 ст. 58 ГК України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси в суді довірила представляти адвокату Рябчинському Д.А., який надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Протокол складено за ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону. Диспозиції даної статті є бланкетною, тому під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, с підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Підприємницька діяльність згідно зі ст. 42 ГК України це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25.04.2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку. яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Зважаючи на наведене, матеріали справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

До адміністративних матеріалів які надійшли з ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП не надано доказів наявності або відсутності у ОСОБА_1 державної реєстрації, як суб`єкта господарської діяльності, а також доказів відсутності ліцензії на провадження окремих видів господарської діяльності.

Крім того, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом із протоколом про адміністративне правопорушення було надано такі докази як: протоколи опитування особи від 14.04.2023 року, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ЄО за № 6530 від 14.04.2023 року; фототаблиця до протоколу серія ВАВ № 053656 та протокол обшуку від 14.04.2023 року.

Поряд із цим, надані адміністративні матеріали не підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 09.04.2023 року по 14.04.2023 року.

Протоколи опитування осіб не приймаються судом до уваги, оскільки показання осіб визнаються належними та допустимими лише, якщо вони надані під час допиту в судовому засіданні після попередження особи про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення.

Фотознімки наявні у фототаблиці та які додано до протоколу, завірені підписом особи, що його склала лише частково (паспорт ОСОБА_1 ). Сам протокол не містить посилання на використання технічних засобів. Неможливо встановити дату, час і місце, де були зроблені фотознімки.

Також суду не надано доказів реалізації алкогольних та тютюнових виробів в період з 09.04.2023 року по 14.04.2023 року, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП.

Адміністративні матеріали не містять акту (довідки) фактичної перевірки або інших відомостей про реалізацію ОСОБА_1 на систематичній основі, алкогольних і тютюнових виробів. Сам факт зберігання (без мети отримання прибутку) такої продукції у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , не узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому, санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає конфіскацію виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення. Проте в матеріалах справи відсутні дані про грошові кошти, отримані від реалізації, які повинні бути вилучені у правопорушника та є обов`язкової ознакою здійснення підприємницької діяльності. Крім того матеріалами справи не підтверджено, що виявлена продукція є саме алкогольними і тютюновими виробами.

Таким чином, будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до приписів положення ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зокрема з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з роз`ясненнями наданими Верховним Судом України в постанові Пленуму від 25.04.2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарською діяльністю є діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Пунктом 4, 5 Постанови встановлено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (1775-14) та ст. 4 Закону України «Про підприємництво» (698-12), треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

Отже, відповідальність за зазначеною статтею настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Крім того обов`язковою умовою є здійснення не менше трьох угод, у даному випадку, протягом одного календарного року.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Загальними ознаками господарської діяльності є в тому числі систематичність, однак в протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП не встановлено даної систематичності. Доказів цьому факту також не має в матеріалах справи.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Вікторія Борисівна Кулик