Справа № 3-в/593/6/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"31" липня 2023 р.

в складі:

головуючого судді: Німко Н.П.

при секретарі: Саламон Ю.О.

з участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ( адвоката) Бойка П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області заяву ОСОБА_1 про звільнення його від сплати штрафу згідно постанови Бережанського районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2023 року у справі №593/690/22 про накладення на заявника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 липня 2023 року звернувся до суду із заявою, у якій просив суд звільнити його від сплати судового збору в сумі 536,80 гривень та штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень, накладеного на нього, як адміністративне покарання постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2023 року у справі №593/690/22 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Заява мотивована тим, що він, як правопорушник не може сплатити зазначений штраф через поганий, тяжкий (критичний) матеріальний стан сім`ї, необхідності значних матеріальних витрат на лікування сина, тяжко пораненого на фронті під час бойових дій по відбиттю російської агресії. Також у заяві вказано про необхідність застосування судом аналогії закону до виниклих у цій справі правовідносин, а саме: можливості звільнення заявника від покарання у виді сплати штрафу у справі про адміністративне правопорушенні. У цій частині заявник фактично вказує на те, що у КУпАП відсутнє поняття можливості звільнення особи від такого адміністративного покарання, як штраф через тяжкий матеріальний стан особи й фінансову неможливість його сплати. Тим самим законодавець залишив поза сферою свого регулювання вирішення такого питання. Як вважає заявник, таке фактичне створення «безстрокового виконання постав суду» у згаданій категорії справ, суперечить принципу правової визначеності, що є складовою Принципу верховенства права, а саме: принципу 4 Рекомендації №R(91)1 Комітету Міністрів ради Європи державами-членами стосовно адміністративних санкцій. Також вважає порушеним у даному випадку, й принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням, на підставі норми КК України, звільняються судом від відбування покарання у вигляді штрафу. В обґрунтування своїх вимог, заявником також вказано, що КСУ у пр.3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа №10-рп/2011) наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». Тобто, у цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, стороною заявника подано письмову заяву про уточнення обґрунтування заявленої вимоги, у якій викладено прохання «застосувати аналогію закону, застосувати ч.4 ст. 74 Закону України про кримінальну відповідальність, КК України, та звільнити мене від сплати штрафу 17 000 грн., згідно постанови суду від 22.02.2023 р.».

У судовому засідання заявник ОСОБА_1 , як основну заяву, так і уточнену, підтримав й просить із зазначених у заяві підстав, - скрутний матеріальний стан; необхідність догляду за матір`ю та тещею, які проживають разом із ним, мають незадовільний стан здоров`я, є особами похилого віку; неможливість працевлаштуватися, через необхідність догляду за вказаними особами; понесені значні матеріальні витрати на лікування сина, яке він проходить у зв`язку із бойовим пораненням, отриманим під час військової служби.

Представник заявника адвокат Бойко П.В. заяву підтримав, просить її задовольнити, із підстав, які у ній зазначені й врахувати пояснення заявника, дані ним у судовому засіданні.

Розглянувши заяву, дослідивши додані до неї документи копії витягу з наказу №111 від 10 травня 2022 року (по стройовій частині) та «результати огляду №56470080 від 26 вересня 2022 року» стосовно ОСОБА_2 , суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають можливість звільнення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності від призначеного судом покарання за вчинене адміністративне правопорушення у виді штрафу.

Законодавець дійсно визначив, що у разі коли положення законодавства про адміністративні правопорушення не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються загальні (основні) засади (принципи) судочинства України, передбачені у статті 129 Конституції України, розділі I Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.

Чинним законодавством України, яке регулює правову сферу адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень не передбачено можливості звільнення особи від призначеного судом покарання за вчинене адміністративне правопорушення у виді штрафу.

Задля заповнення такої прогалини у КУпАП, дійсно, було б доцільно застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах компетенції суду до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КК України, які регламентують подібні відносини.

Однак, чинним кримінальним кодексом України не передбачено можливості звільнення особи від кримінального покарання у виді штрафу за вчинене кримінальне правопорушення, після набрання рішенням суду законної сили.

У свою чергу, посилання сторони заявника на ч.4 ст. 74 КК України, яка на їх думку підлягає застосуванню, у цьому випадку суд вважає необґрунтованими.

Так, положеннями частини 4 статті 74 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.

Отже, таке рішення суд може приймати лише під час розгляду справи по суті, а не в порядку виконання судового рішення, яким вже призначене таке покарання. Також заявником не надано суду доказів, які б у своїй сукупності були достатніми для підтвердження факту його сумлінного ставлення до праці й бездоганної поведінки.

Заявником не надано суду жодного документа, який би містив відомості, що його характеризують, - довідки про склад сім`ї, перебування у нього на утриманні непрацездатних осіб, наявність роботи, ставлення до праці, характеристики за місцем проживання та праці тощо.

Окрім цього, суд констатує, що цією нормою закону встановлену пряму заборону звільнення особи від покарання за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного… сп`яніння.

Натомість, постановою суду від 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 (заявник) визнаний винним у тому, що 10 липня 2022 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, й тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Рішення суду має законну силу.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника про звільнення його від призначеного судом покарання у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити з підстав необґрунтованості у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення його від сплати штрафу, накладеного на нього як адміністративне покарання постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2023 року у справі №593/690/22, в розмірі 17 000,00 грн. та позбавлення його права керування транспортними засобами строком 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко