КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/3794/23 Головуючий у І інстанції Коляденко П.Л.
Провадження №33/824/2058/2023 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Голуб С.А.,

за участі осіб, які з'явились в судове засідання:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 та ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року, 15 лютого 2023 року о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом у дворі будинку № 5-Б по просп. М. Бажана у м. Києві, в порушення вимог п. 10.9 ПДР не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль марки «Nissan Note», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

При цьому ОСОБА_2 , в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Drager», проба позитивна 1.97 %.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції незаконною та прийнятою за неповного з`ясування обставин справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції безпідставно встановили, що скаржник скоїв ДТП та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки останній лише перебував поблизу автомобіля ВАЗ.

Також зазначає, що покази свідка ОСОБА_3 не містять обставин зіткнення, характер пошкодження, опис водія, а також яким чином свідок находячись на балконі міг встановити у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, скаржник просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 та закрити адміністративне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Поліщук Д.І. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили суд її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вина у скоєних правопорушеннях підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення схемою дорожньо-транспортної пригоди, поясненням свідків, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 152548 від 15 лютого 2023 року, та у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 373850 від 15 лютого 2023 року,

- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів Управління патрульної поліції м. Києві, що здійснювали 15 лютого 2023 року оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

- роздруківкою з технічного пристрою «Drager Alcotest 6820»,

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4 ,

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_5 про зберігання транспортного засобу ВАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , та не передання його водію ОСОБА_1 ,

- схемою дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративних правопорушень складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Протоколи підписані особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 .

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, то такі доводи апеляційної скарги спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_3 який зазначив, що 15 лютого 2023 року близько 22 год. 40 хв., перебуваючи на балконі, був свідком того, як автомобіль марки «ВАЗ 21099» допустив зіткнення із автомобілем марки «Nissan».

Як вбачається з відеозапису який міститься в матеріалах справи, під час того, як на місце дорожньо-транспортної пригоди прибули працівники поліції свідок ОСОБА_3 вже перебував у дворі біля пошкодженого автомобіля та вказав працівникам поліції, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом.

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_3 не міг встановити ознаки алкогольного сп'яніння з балкону не мають значення для суду в частині доведеності факту знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий факт встановлений не на підставі показань свідка, а за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820»

ОСОБА_3 перебував поруч під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому відсутні підстави вважати, що пояснення свідка ОСОБА_6 є такими, що не відповідають обставинам справи.

Також варто зазначити, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою по факту дорожньо-транспортної пригоди визнав та щиро розкаювався у вчиненому.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.. 124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушень і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд вважає, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що при розгляді даної справи, судом було повно, всебічно і об`єктивно досліджено дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірено обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, надано цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП суд дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 та ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб