Справа №639/911/23
Провадження № 3/639/516/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєва Н.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого штукатуром у АТ «Житлобуд-1», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2023 року о 13-10 год. в м. Харкові, по вул. Карачівське шосе, буд. 113, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродні блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КЗОЗ ОНД водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав, пояснив, що 11.02.2023 року він разом з двома товаришами їхав на автомобілі Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Карачівське шосе у м. Харкові на кладовище. Біля буд. №113 він зупинився, щоб подивитися на телефоні як проїхати до місця прибуття. Приблизно через 5-7 хвилин після зупинки, до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції, повідомив про відсутність на його автомобілі заднього бамперу, встановив його особу та одразу запропонував пройти огляд у наркоцентрі, на що він спочатку погодився. Разом з цим, поліцейські, не роз`яснивши йому наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повідомили, що він має право відмовитися від проходження такого огляду. Він, в присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки напередодні вживав алкогольні напої та дуже поспішав. Зазначив, що поліцейські не відсторонювали його від керування транспортним засобом та склали відносно нього постанову за ч.1 ст. 121 КУпАП, з рішенням поліції погодився, штраф сплатив у повному обсязі.

Захисник Бабаскін К.С. підтримав пояснення ОСОБА_1 , просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне:

- наявний в матеріалах справи відеозапис є неналежним доказом, оскільки він є неповним та небезперервним;

-у матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 ;

- у ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки наркотичного сп`яніння;

- поліцейськими була порушена процедура огляду на стан сп`яніння та мала місце провокація щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП був складений під час повітряної тривоги;

- ОСОБА_1 не відсторонювали від керування транспортним засобом;

- письмові пояснення свідків були заздалегідь заповнені, у зв`язку із чим вони не є допустимим доказом по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами пункту 12 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за текстом Інструкція) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №071781 від 11.02.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 11.02.2023 року, відповідно до яких водій автомобіля ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я КЗОЗ ОНД відмовився. Крім того, в його присутності ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу та правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України;

- аналогічними письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 11.02.2023 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 11.02.2023 року о 11 год 40 хв ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», однак від проходження медичного огляду він відмовився;

- відеозаписом з місця події від 11.02.2023 року, відповідно до якого встановлено, що після зупинки за кермом автомобіля Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 знаходився ОСОБА_1 , який і керував цим автомобілем. Під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що в нього є підозра, що він, як водій транспортного засобу, перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Надалі співробітник патрульної поліції, в присутності двох свідків, запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КЗОЗ ОНД, оскільки у останнього були виявленні ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, про що самостійно повідомив поліцейського. При цьому поліцейський декілька разів роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також наслідки відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Причини, з яких ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають.

Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та визнання його винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, суд не приймає до уваги, оскільки вказані пояснення спростовуються матеріалами справи. При цьому, у протоколі серії ААД №071781 ОСОБА_1 самостійно вказав, що він їхав на кладовище, на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що ОСОБА_1 жодним чином не акцентував увагу поліцейських на те, що він не керував транспортним засобом.

Крім того, з листа Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області від 09.03.2023 року вбачається, що у відношенні ОСОБА_1 11.02.2023 року була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, який був сплачений ОСОБА_1 13.02.2023 року в повному обсязі (а.с. 30, 31), у зв`язку із чим суд приходить до висновку про погодження ОСОБА_1 з наявністю в його діях порушення вимог п. 31.4 ПДР України, а саме керування водієм транспортним засобом, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів ПДР і технічної експлуатації.

Твердження захисника про те, що до матеріалів справи долучено компакт диск, на якому міститься різні фрагменти відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, які мають певні проміжки часу, що, на думку сторони захисту, свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, порушили принцип безперервності її застосування, то суд вважає їх безпідставними, оскільки в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапису не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що останньому не були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суд не приймає до уваги, оскільки вказані пояснення спростовуються відеозаписами з місця події від 11.02.2023 року, на яких чітко зафіксовано, що співробітник патрульної неодноразово наголошував ОСОБА_1 про те, що в разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння він порушить вимоги п. 2.5 ПДР України та на нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Будь-яких зауважень чи клопотань з цього приводу не заявляв.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у нього не було ознак наркотичного сп`яніння, суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 266 КУпАП та положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський є спеціально уповноваженим суб`єктом на виявлення ознак наркотичного сп`яніння, а водій відповідно до положень пункту 2.5 ПДР України на вимогу поліцейського зобов`язаний пройти огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що пояснення свідків є наперед надрукованими та заздалегідь заповненими, що у свою чергу викликає сумнів у об`єктивності їх пояснень та невідповідає вимогам допустимості доказів, суд відхиляє як необгрунтовані.

Письмові пояснення свідків є належним та допустимим доказом, оскільки містять фактичні дані, на основі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому ні КупАП, ні інші нормативні документи не містять вимог до форми опитування свідків, зокрема, що такі пояснення мають бути написані власноруч, або заборони викладати пояснення свідків на надрукованих бланках.

Посилання сторони захисту щодо наявності повітряної тривоги під час співбесіди ОСОБА_1 з працівниками поліції, суд не може вказану обставину прийняти до уваги як таку, що виключає відповідальність ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП та звільняє його як водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, з відеозапису поліцейських вбачається, що з моменту зупинки ОСОБА_1 до підписання останнім протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП були відсутні попереджувальні сигнали про оголошення повітряної тривоги.

В матеріалах справи відсутні дані про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, проте ця обставина сама по собі не свідчить про те, що такого відсторонення не було.

Окрім того, вимога відсторонення водія від керування транспортним засобом, передбачена частиною першою статті 266 КУпАП, не впливає на порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбачений частинами другою-четвертою вказаної статті, та не тягне наслідків, передбачених частиною п`ятої цієї статті.

Таким чином, ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як бажання уникнути адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300), призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Васильєва