П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Справа № 608/1370/23

Номер провадження3/608/631/2023

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Парфенюк В. І. , розглянувши матеріали, які надійшли від Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 979519, складеного 30 травня 2023 року ДОП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Андрейчуком М. Б., вбачається, що 21 травня 2023 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме виражався в її адресу образливими словами.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, його неявка не перешкоджає судовому розгляду справи, оскільки згідно положення ч. 2 ст. 268 КУпАП його участь при розгляді даної категорії справи не є обов`язковою.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними її правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, в рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Суд наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, суд вважає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно враховувати вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен розглядати питання про можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Таким чином, суд з врахуванням вищенаведеного та особи правопорушника ОСОБА_1 , який вперше притягується до відповідальності, приймаючи до уваги також обставини вчиненого правопорушення, приходить до висновку, за можливе у даному конкретному випадку на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Парфенюк