Справа № 595/1526/22
Провадження № 3/595/16/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Боднар М.Г.,

з участю прокурора Яциків О.П.,

захисника Буць О.О.,

розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Бучач Тернопільської області, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , інспектора сектору адміністративної практики Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області,

за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Бучацького районного суду Тернопільської області одночасно надійшли справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу №0900004 від 24.11.2022 року, який складений оперуповноваженим Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Чумаковим В.В., інспектор сектору з адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Ібрагімова Т.С., будучи особою, уповноваженою на виконання функції держави або місцевого самоврядування, та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону, не повідомила у встановленому Законом випадку та порядку свого безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час проведення службового розслідування та підписання висновку за його результатами, яке проводилось за фактом не надіслання адміністративних матеріалів до суду для розгляду, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу №0900005 від 24.11.2022 року, який складений оперуповноваженим Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Чумаковим В.В., інспектор сектору з адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Ібрагімова Т.С., будучи особою, уповноваженою на виконання функції держави або місцевого самоврядування, та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, прийняла участь у проведенні службового розслідування за фактом не надіслання адміністративних матеріалів до суду для розгляду та підписала висновок зазначеного службового розслідування від 13.09.2022, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 28.12.2022 року вищевказані справи про адміністративні правопорушення об`єднано в одне провадження.

28 грудня 2022 року захисник Буць О.О. подав суду клопотання про закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, які мотивовані тим, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративних правопорушень(об`єктивної і суб`єктивної сторони), передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки, в тому числі, відсутні основні складові конфлікту інтересів, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення №0900004 та №0900005 приватний інтерес інспектора сектору адміністративної практики патрульної ОСОБА_2 «полягав у бажанні нею уникнути дисциплінарної відповідальності за допущені порушення у службовій діяльності, оскільки від результатів службового розслідування залежало вирішення питання про її притягнення до дисциплінарної відповідальності, кар єрний ріст та матеріальний достаток».

Вказане твердження є не просто домислом, а взагалі не відповідає (суперечить) фактичним обставинам.

Так, відповідно до наказу Чортківського районного відділу поліції ГУНП в області №230 від 30.08.2022 призначено службове розслідування за фактами можливих порушень під час додержання вимог КУпАП та наказу МВС №1376 з боку працівників Сектору реагування патрульної поліції (до складу якого ОСОБА_1 не входила) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РВП. Як зазначено в наказі, підставою проведення службового розслідування став рапорт ОСОБА_1 від 24.08.2022.

Зі змісту даного рапорту вбачається, що до суду не надійшли адміністративні протоколи, складені працівниками СРПП ВП №2 (м.Бучач) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за період з 25.03.2021 по 19.09.2021, тобто за період, до призначення 09.11.2021 ОСОБА_1 на посаду інспектора сектору адміністративної практики. Про те, що службове розслідування проводилося саме за цими фактами і за цей період свідчить і висновок від 13.09.2022 року, складений за результатами даного службового розслідування.

Враховуючи, що дане службове розслідування проводилося стосовно інших осіб та за період діяльності, що передував призначенню ОСОБА_1 на посаду, в зв`язку з перебуванням на якій їй вміняється правопорушення, взагалі відсутні дані про наявність будь-якого приватного інтересу в даній ситуації (призначення та проведення службового розслідування).

Відповідно до абз.11 ч.1 ст.1 Закону приватний інтерес особи має бути зумовлений певними відносинами, зокрема: особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі такими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Жодних даних про такі відносини у протоколі про адміністративне правопорушення не наведено та доказів не долучено, тим більше даних про те, що ОСОБА_1 знала, усвідомлювала і розуміла, що діє в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 приватного інтересу, зокрема його складової частини - конкретно визначеного майнового чи немайнового інтересу, внаслідок його відсутності, а висновки викладені у протоколах №0900004 та №0900005 про наявність у неї приватного інтересу є надуманими, необгрунтованими, власними безпідставними припущеннями, що не відповідають фактичним обставинам.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення №0900004 та №0900005 службові повноваження ОСОБА_1 виражалися у «можливості брати участь в проведенні службового розслідування, надавати пропозиції і висновки за його результатами».

Дані повноваження не є дискреційними, оскільки участь в проведенні службового розслідування є не правом, а обов`язком ОСОБА_1 згідно наказу про призначення службового розслідування, а надання пропозицій не тягне за собою юридичних наслідків.

Не є дані повноваження і службовими, оскільки вони безпосередньо не пов`язані із займаною посадою. Так, вчинення адміністративного правопорушення вмінено ОСОБА_1 як працівнику поліції, тобто суб`єкту відповідальності, який визначений в підпункті «з» пункту 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції». Повноваження такого працівника визначаються його посадовою інструкцією. Посадова інструкція ОСОБА_1 розроблена лише 05.07.2022 і стосується її як працівника сектору адміністративної практики патрульної поліції Чортківського РВП ГУНП в області (особливих повноважень щодо ВП №2 (м.Бучач) в ній не зазначено). В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено, які саме службові повноваження, зазначені в посадовій інструкції ОСОБА_1 , вона використала в умовах реального конфлікту.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №0900005 від 24.11.2022 року, на думку особи, що його склала, «реальний конфлікт інтересів полягає в суперечності між службовими повноваженнями ОСОБА_1 , які виражались у можливості брати участь в проведенні службового розслідування, надавати пропозиції і висновки за його результатами, та приватним інтересом останньої, обумовленим особистою зацікавленістю у результатах службового розслідування, яка полягала у бажанні уникнути дисциплінарної відповідальності та можливих негативних наслідків дисциплінарного стягнення, шляхом використання своїх службових повноважень, як члена дисциплінарної комісії, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття нею рішень та вчинення дій».

Дане твердження є надуманим і безпідставним припущенням, так як в ході службового розслідування оцінка діяльності ОСОБА_1 не надавалась і не могла надаватись, оскільки не стосувалась її діяльності і її періоду перебування на відповідній посаді.

Про це свідчать і матеріали Висновку службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області від 02.11.2022, проведеного працівниками ГУНП в Тернопільській області, в ході якого, в тому числі, повторно перевірялись ті ж факти, що й комісією, до складу якої входила ОСОБА_1 (щодо ненаправлення адмінпротоколів до суду). В ході даного розслідування підтверджено ті ж факти порушень щодо ненадіслання до суду адмінпротоколів працівниками ВП №2 (м.Бучач), чим підтверджено непричетність ОСОБА_1 до цих порушень. Разом з тим, на думку комісії, ОСОБА_1 порушила службову дисципліну під час проведення даного службового розслідування, що виразилось у недолученні до матеріалів розслідування функціональних обов`язків (посадових інструкцій) осіб, щодо яких проводилось розслідування.

Тобто, жодного протиріччя між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 не було. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 суперечності між приватним інтересом і службовими/представницькими повноваженнями, внаслідок її відсутності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №0900005 від 24.11.2022 року, на думку особи, що його склала, «вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваження ОСОБА_1 полягає в тому, що реалізуючи повноваження члена дисциплінарної комісії та підписуючи висновок службового розслідування від 13.09.2022, остання не могла бути об`єктивною та неупередженою щодо надання оцінки обставинам, викладеним у вказаному висновку, оскільки була зацікавлена у прийнятті рішення, яке б не мало в подальшому жодних негативних наслідків для неї».

Таким чином, у працівника поліції Ібрагімової Т.С., під час проведення службового розслідування і підписання акту службового розслідування, був відсутній не лише реальний, а навіть і потенційний конфлікт інтересів. При цьому відсутні такі обов`язкові ознаки реального конфлікту інтересів як наявність приватного інтересу, наявність дискреційних службових повноважень, факт реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Буць О.О. вину ОСОБА_1 заперечили, клопотання про закриття провадження у справах підтримали та надали пояснення аналогічні поясненням, що викладені в клопотаннях, просили клопотання задовольнити та провадження у справах закрити за відсутністю в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративних правопорушень.

Прокурор Яциків О.П. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, підтримала, вважає, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, виходячи з наступного.

Наказом ГУНП в Тернопільській області від 09.11.2021 №331 о/с молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора сектору адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статгі 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія Закону, у тому числі вимоги ст.28 Закону, є поліцейські.

Відповідно до ст.1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

23.08.2022 ГУНП в Тернопільській області підготовлено План - завдання кураторам районних територіальних (відокремлених) підрозділів та підпорядкованих їм відділів, відділень та секторів поліцейської діяльності ГУНП в області за вих. №546/21/02-2022 з метою надання методичної та практичної допомоги у службовій діяльності органів та підрозділів поліції області.

Надалі, 24.08.2022 Управлінням превентивної діяльності ГУНП в Тернопільській області відповідно до вказаного Плану - завдання здійснено перевірку службової діяльності відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, за результатами якої виявлено факти неприйняття судами рішень у 33 адміністративних провадженнях за 2021 рік, про що було вказано ОСОБА_1 та керівництву даного підрозділу поліції. Рапортом від 24.08.2022 проінформовано керівництво ГУНП в Тернопільській області про виявлені порушеннями у службовій діяльності відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області.

Того ж дня, інспектор сектору з адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 , усвідомлюючи свої прорахунки у службовій діяльності, з метою уникнення дисциплінарної відповідальності за допущені порушення, склала рапорт керівництву відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про, ніби-то виявлені нею, факти ненадходження адміністративних протоколів до Бучацького районного суду, які складені у 2021 році та рішення у яких не прийняті (вх.№8385 від 24.08.2022).

Т.в.о. начальника відділення поліції№2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_9 відповідною резолюцією на вказаному рапорті доручив начальникові сектору реагування патрульної поліції вказаного відділення поліції капітану поліції ОСОБА_10 провести службове розслідування.

Відповідно до наказу начальника Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області полковника поліції Мельника А.І. від 30.08.2022 №230 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» до складу дисциплінарної комісії включено - голову комісії т.в.о. начальника відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_9 та членів дисциплінарної комісії - начальника СРПП відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в області капітана поліції ОСОБА_10 та інспектора сектору з адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Згідно з Журналом реєстрації наказів Чортківського РВП ГУНГІ в Тернопільській області на 2022 рік даному наказу присвоєно порядковий номер 230 від 30.08.2022 та відповідно до вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від№ 893, розпочато службове розслідування.

Відповідно до вимог розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, зареєстровано в Міністерствіюстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, та п.3 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до вимог п.10 Положення про Дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 28.11.2018 за №1356/328089, забороняється залучати до складу дисциплінарних комісій осіб, які є підлеглими поліцейського, щодо якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, заінтересованих у результатах розслідування.

Управлінням превентивної діяльності ГУНП в Тернопільській області 26.08.2022 за вих. №1225/01/11-2022 надіслано запит до Бучацького районного суду щодо проведення звірки розгляду адміністративних матеріалів, які скеровувались відділенням поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області для розгляду протягом 2021 року.

Із відповіді Бучацького районного суду від 07.09.2022 №6/69/22 вбачається, що 13 адмінматеріалів за 2021 рік до суду не надходили.

Водночас встановлено, що інспектор сектору з адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 відповідно до Посадової інструкції, зокрема, здійснює постійний контроль за правомірністю складання адміністративних матеріалів та інших процесуальних документів; забезпечує своєчасне направлення за належністю матеріалів у справах про адміністративні правопорушення; здійснює перевірку правомірності і правильності використання та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення; здійснює проведення щомісячних звірок із судами щодо результатів розгляду направлених справ про адміністративні правопорушення, вносить відповідні дані до ІТС «Адмінпрактика», здійснює контроль за дотриманням працівниками В (В) П законності при застосуванні адміністративного законодавства.

Таким чином, у інспектора сектору з адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Ібрагімової Т.С., як відповідальної особи за вказаний напрямок роботи, під час проведення службового розслідування та підписання висновку за його результатами виник реальний конфлікт інтересів.

За наслідками службового розслідування 13.09.2022 комісією складено висновок, у якому встановлено порушення службової дисципліни працівниками відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області інспектором CPПП Дорофеєм В.І., поліцейським СРПП ОСОБА_5 , поліцейським СРПП ОСОБА_4 , поліцейським СРПП ОСОБА_3 , поліцейським СРПП ОСОБА_7 , інспектором СРПП ОСОБА_11 та запропоновано застосувати до вказаних осіб дисциплінарні стягнення (догану і сувору догану).

Висновок було надано для вивчення та погодження начальнику Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області полковнику поліції Мельнику А.І.

Жоден із членів комісії не надавав окремих думок, всі погодилися саме на вжитгя тих заходів, які викладені у висновку. ОСОБА_1 погодилася зі змістом висновку та власноручно підписала його.

Начальник Чортківського РВП ОСОБА_12 затвердив висновок службового розслідування без жодних зауважень, після чого 21.09.2022 видав наказ №252 «Про допущені порушення службової дисципліни та заходи реагування», яким притягнуто вказаних осіб до дисциплінарної відповідальності із застосуванням тих стягнень, які були запропоновані членами комісії.

Надалі, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №1741 від 04.10.2022 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» скасовано наказ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області від 21.09.2022 №252 «Про допущені порушення службової дисципліни та заходи реагування» та призначено службове розслідування за фактом можливих порушень під час організації та проведення службового розслідування щодо ненадходження адміністративних протоколів до Бучацького районного суду.

Підставою проведення вказаного службового розслідування ГУНП в Тернопільській області стала доповідна записка т.в.о. заступника начальника ГУНП в Тернопільській області Розпутнього О.В. про надходження відповіді на запит з Бучацького районного суду щодо не надіслання до суду 9 адміністративних матеріалів та можливі порушення під час проведення дисциплінарною комісією Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області за даним фактом службового розслідування.

Вказаним службовим розслідуванням встановлено, що інспектор сектору з адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_1 , будучи членом дисциплінарної комісії, укрила факт не виконання нею посадових обов`язків щодо проведення щомісячних звірок з органами, уповноваженими на прийняття рішення в справах про адміністративні правопорушення та здійснення контролю за своєчасним надісланням адміністративних матеріалів за належністю.

З метою уникнення відповідальності, маючи приватний інтерес, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які входили до дисциплінарної комісії, у висновку службового розслідування від 13.09.2022 переклала свою відповідальність на інших працівників поліції, запропонувавши застосувати до працівників відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області інспектора СРПП Дорофея В.І., поліцейського СРПП ОСОБА_5 , поліцейського СРПП ОСОБА_4 , поліцейського СРПП ОСОБА_3 , поліцейського СРПП ОСОБА_7 дисциплінарні стягнення поза межами строку їх накладення.

За неналежне виконання посадовим обов`язків члена дисциплінарної комісіїінспектора сектору з адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_1 наказом ГУНП в Тернопільській області №1995 від 07.11.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани.

Наведене свідчить про те, що дисциплінарною комісією, членом якої була ОСОБА_1 , умисно спотворено та неповно висвітлено у висновку від

24.11.2022встановлені в ході службового розслідування обставини, в тому числі, щодо інспектора сектору з адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_1 .

Члени дисциплінарної комісії у разі виникнення у них конфлікту інтересів повинні дотримуватися положень ст.35-1 Закону.

Відповідно до положень вказаної статті Закону у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається.

Приватний інтерес інспектора сектору адміністративної практики патрульної поліції Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 полягав у бажанні нею уникнути дисциплінарної відповідальності за допущені порушення у службовій діяльності, оскільки від результатів службового розслідування залежало вирішення питання про її притягнення до дисциплінарної відповідальності, кар`єрний ріст та матеріальний достаток.

Наявність у ОСОБА_1 службових повноважень як члена дисциплінарної комісії обумовлена тим, що відповідно до Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018, що член дисциплінарної комісії, зокрема, бере участь у роботі дисциплінарної комісії та її засіданнях; для з`ясування питань, пов`язаних зі службовим розслідуванням, із дотриманням чинного законодавства України відвідує органи, підрозділи,, установи поліції або за погодженням з адміністрацією інші органи державної влади та місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації незалежно від форм власності, отримує від їх працівників письмові або усні пояснення, документи та матеріали, що стосуються предмета службового розслідування; готує та надсилає за підписами уповноважених посадових осіб поліції запити для отримання інформації, яка має значення для проведення службового розслідування, збирає інформацію, пояснення, документи і матеріали, здійснює їх дослідження; у разі необхідності подає пропозиції щодо організації роботи дисциплінарної комісії, залучення до участі в її роботі фахівців, запрошення відповідних осіб для отримання пояснень, а також опрацювання матеріалів та висновку службового розслідування; у разі незгоди з висновками і пропозиціями за результатами службового розслідування викладає в письмовій формі свою окрему думку, що додається до протоколу засідання або долучається до висновку службового розслідування; інформує голову дисциплінарної комісії про факти перешкоджання з боку поліцейських та інших працівників Національної поліції України проведенню службового розслідування, діяльності комісії, а також про виявлені порушення законодавства, вимог нормативно-правових актів, інші недоліки; у межах компетенції виявляє та досліджує причини та умови, що сприяли скоєному дисциплінарному проступку, готує пропозиції щодо їх усунення; зобов`язаний заявити про самовідвід у випадках, передбачених цим Положенням; у разі встановлення під час проведення службового розслідування ознак кримінального чи адміністративного правопорушення негайно доповідає про це відповідному керівнику для вирішення питання про передання матеріалів до правоохоронних органів для прийняття рішення згідно з вимогами законодавства.

Реальний конфлікт інтересів у зазначеному випадку полягає в суперечності між службовими повноваженнями ОСОБА_1 , які виражались у можливості брати участь в проведенні службового розслідування, надавати пропозиції і висновки за його результатами, та приватним інтересом останньої, обумовленого особистою зацікавленістю у результатах службового розслідування, яка полягала у бажанні уникнути дисциплінарної відповідальності та можливих негативних наслідків дисциплінарного стягнення, шляхом використання своїх службових повноважень, як члена дисциплінарної комісії, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття нею рішень та вчинення дій.

При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень.

Вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 полягає в тому, що реалізуючи повноваження члена дисциплінарної комісії та підписуючи висновок службового розслідування від 13.09.2022, остання не могла бути об`єктивною та неупередженою щодо надання оцінки обставинам, викладеним у вказаному висновку, оскільки була зацікавлена у прийнятті рішення, яке б не мало в подальшому жодних негативних наслідків для неї.

Реальний конфлікт інтересів у ОСОБА_1 виник з моменту неповідомлення безпосереднього керівника про наявний у неї реальний конфлікт інтересів коли їй стало відомо про залучення її до складу дисциплінарної комісії відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області до моменту підписання нею висновку про притягнення працівників поліції до дисциплінарної відповідальності.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 фактично не виконувала повноваження інспектора з адміністративної практики, а посадову інструкцію отримала приблизно у липні 2022 року не відповідають дійсності, оскільки останньою підписано акти звірки по справах про адміністративні правопорушення від 19.11.2021, від 01.12.2021 та від 30.12.2021. При цьому, у вказаних актах зазначено протоколи, які до суду не надійшли.

Таким чином, беручи участь у проведенні службового розслідування, ОСОБА_1 усвідомлювала можливі негативні наслідки для себе та приховала факт неналежного невиконання нею службових обов`язків. Саме у цьому проявився приватний інтерес ОСОБА_1 , який превалював над публічним.

Твердження про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності, так як у службовому розслідуванні приймала участь як член дисциплінарної комісії, спростовується тим, що останню як інспектора сектору з адміністративної практики Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області включено до складу дисциплінарної комісії, оскільки склад такої комісії формується з числа поліцейських.І саме як член комісії ОСОБА_1 була наділена повноваженнями брати участь у проведенні службового розслідування, надавати пропозиції і висновки за його результатами, підписувати висновок.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у вчиненні цих правопорушень, під час розгляду справи не було встановлено, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку задміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом статтей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням статті 9 КУпАП під адміністративним правопорушенням (проступком) слід розуміти протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозиція ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст.172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до роз`яснень, наданих ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3 листа №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім.В.М.Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Диспозиції цих норм за своїм змістом є бланкетними адміністративно-правовими нормами, тобто нормами, які лише називають або описують правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема, ст.ст.1,28 Закону, ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норми ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

При цьому зазначення відповідних обставин правопорушення має обов`язково спиратися на відповідні докази, які мають бути додані до матеріалів справи на підтвердження обґрунтованості пред`явленого особі звинувачення.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Ігнорування судом доречних аргументів особи, яка притягається до відповідальності, є грубим порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Норми ст.62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, вказують, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно п.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Тобто, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких підстав, розглядаючи дану справу, суд керується вимогами чинного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності тільки на підставі співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою доказів.

Відсутність приватного інтересу в ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.2. Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції від 21.10.2022 №13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес. При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

З протоколів про адміністративні правопорушення №0900004 та №0900005 вбачається, що приватний інтерес інспектора сектору адміністративної практики патрульної ОСОБА_2 полягав у «бажанні уникнути дисциплінарної відповідальності за допущені нею порушення у службовій діяльності, оскільки від результатів службового розслідування залежало вирішення питання про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, кар`єрний ріст та матеріальний достаток».

Таке твердження не відповідає (суперечить) фактичним обставинам.

Так, відповідно до наказу Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області №230 від 30.08.2022 призначено службове розслідування за фактами можливих порушень вимог КУпАП та наказу МВС №1376 працівниками Сектору реагування патрульної поліції (до складу якого ОСОБА_1 не входила) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РВП. Як зазначено в наказі, підставою проведення службового розслідування став рапорт ОСОБА_1 від 24.08.2022.

Зі змісту даного рапорту вбачається, що до суду не надійшли адміністративні протоколи, складені працівниками СРПП ВП №2 (м.Бучач) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за період з 25.03.2021 по 19.09.2021, тобто за період, до призначення 09.11.2021 ОСОБА_1 на посаду інспектора сектору адміністративної практики. Про те, що службове розслідування проводилося саме за цими фактами і за вказаний період свідчить висновок від 13.09.2022 року, складений за результатами даного службового розслідування.

Відповідно до абз.11 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» приватний інтерес особи має бути зумовлений певними відносинами, зокрема: особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі такими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Даних про такі стосунки з працівниками Сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також про те, що ОСОБА_1 знала, усвідомлювала і розуміла, що діє в умовах реального конфлікту інтересів,у протоколах про адміністративні правопорушення не наведено та доказів не долучено.

Таким чином, матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 приватного інтересу, зокрема його складової частини - конкретно визначеного майнового чи немайнового інтересу.

Відсутність дискреційних повноважень в ОСОБА_1 .

Згідно п.2.3. Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції від 21.10.2021 №13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Визначення дискреційних повноважень згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді:

дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Відповідно до Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5:

дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Відповідно до Наукового висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, підготовленого 01.03.2018 за дорученням Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти - у виборі варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанта вибору із будь-ким.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення №0900004 та №0900005 службові повноваження ОСОБА_1 виражалися у «можливості брати участь в проведенні службового розслідування, надавати пропозиції і висновки за його результатами».

Дані повноваження не є дискреційними, оскільки участь в проведенні службового розслідування була не правом, а обов`язком ОСОБА_1 згідно наказу про призначення службового розслідування, а надання пропозицій не тягне за собою юридичних наслідків.

Вчинення адміністративного правопорушення вмінено ОСОБА_1 як працівнику поліції, тобто суб`єкту відповідальності, який визначений в підпункті «з» пункту 1 ч.1 ст.3 Закону. Повноваження такого працівника визначаються його посадовою інструкцією. В протоколах про адміністративні правопорушення не наведено, які саме службові повноваження, зазначені в посадовій інструкції ОСОБА_1 , вона використала в умовах реального конфлікту.

Відсутність факту суперечності між приватним інтересом і службовими/представницькими повноваженнями ОСОБА_1 та відповідно факту реального впливу такої суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення

Згідно п.2.4. Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції від 21.10.2021 №13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

За нормою абз.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона діяння, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань.

Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні або нематеріальні блага.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Натомість матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 під час і за результатами службового розслідування вчинила дії, прийняла рішення під впливом приватного інтересу.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, які б свідчили про присутність об`єктивних та суб`єктивних складових реального конфлікту інтересів, тобто наявності суперечностей між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими обов`язками, які вплинули на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення під час виконання нею своїх повноважень.

Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №204/8036/16-а, наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

У правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року в справі №463/1352/16-а, зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово притримувався позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 p.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява №25).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 п.1,252,283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. Б. Федорончук