КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/2166/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Панича Олексія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №371772 03 листопада 2022 року о 01 годині 02 хвилин в м. Києві, по вулиці Козацькій, 74/68 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №006590 від 03 листопада 2022 року. Від керування транспортним засобом відсторонений. Огляд проводився в КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" в м.Києві. по вулиці Відпочинку, 18. Порушив вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Паничем О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Уважає постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказує, що ОСОБА_1 під час складання протоколу категорично заперечував факт керування транспортним засобом та свою вину.

Посилається на те, що відомості зазначені у протоколі не відповідають дійсності, оскільки поліцейський Таран А.Ю. вказала, що час нібито керування ОСОБА_1 транспортним засобом записаний у протоколі орієнтовний, а не точний.

Посилається на те, що на відео файлі зафіксовано момент спілкування працівників патрульної поліції, на якому поліцейська ОСОБА_2 сказала, що у неї немає доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що у автомобілі було вимкнене світло та не працював мотор. Звертає увагу, що відео, додане до протоколу, розпочинається з 01 години 22 хвилини, а час керування зазначено 01 годин 02 хвилини, тобто за двадцять хвилин до початку відеофіксації.

Посилається на не роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпаП.

Посилається на те, що на відео зафіксовано спілкування лікаря-нарколога з ОСОБА_1 , під час якого останній також вказував на те, що він транспортним засобом не керував.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Панич О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги підтримав, пославшись на обставини викладені у скарзі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Панича О.В., дослідивши відео файл, доданий до протоколу, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, у зв`язку із недотриманням підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП, частина першої якої передбачає наступне:

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Згідно із статтею 256 КУпАП висуваються, зокрема, такі вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, складенню протоколу передує факт виявлення правопорушення.

Отже протокол про адміністративне правопорушення є формою службового документу уповноваженого органу, у якому відображаються необхідні відомості у випадку виявлення адміністративного правопорушення. Сам по собі факт складання протоколу не є доказом вини особи. Протокол оцінюється сукупно з іншими зібраними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказами вчинення правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є результати, отримані з використанням спеціальних технічних засобів, які здобуті поліцейським на місці та/або в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до окремих положень статті 266 КУпАП:

Особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до окремих положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103:

2. Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

3. Огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

4. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

5. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до окремих положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735:

I. Загальні положення

2. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

3. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

6. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

ІІІ. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

6. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

7. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

8. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

10. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

11. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення №ААД №371772 установлено, що огляд ОСОБА_1 проводився у закладі охорони здоров`я Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія".

З даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 листопада 2022 року, складеного лікарем ОСОБА_3 установлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 0,82%о (а.с.2).

З даних акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів установлено, що огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

З даних відеофайлу "371772" установлено, що на відрізку часу 02 хвилини 15 секунд працівник патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 , що з технічних причин екіпаж не може організувати проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. Спілкування відбувається на вулиці. На запитання патрульних чи згоден ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога, останній відповів ствердно.

На відрізку часу 03 хвилини 10 секунд працівник патрульної поліції повідомляє ОСОБА_1 про можливість трьох варіантів розвитку подій. Перший - пройти огляд на місці (проте вказує, що екіпаж не може провести такий огляд, у зв`язку з відсутністю "Драгера"). Другий - пройти огляд у лікаря-нарколога. Третій варіант - відмовитись від проходження огляду.

Надалі на відео зафіксовано час слідування до медичного закладу.

На відрізку часу 42 хвилині 27 секунді лікар-нарколог запитав у працівників патрульної поліції, чому ті не мають технічної можливості забезпечити проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. Працівник поліції вказує, що не мають технічної можливості проведення огляду, проте не зазначає причин.

На відрізку часу 44 хвилини 58 секунд лікар-нарколог дістає драгер. 45:46 зафіксовано момент проходження огляду ОСОБА_1 . Результат тестування - 0,64%0.

Лікар-нарколог починає заповнювати медичну документацію.

На відрізку часу 51 хвилин 05 секунд на запитання лікарі-нарколога лікар-нарколога ОСОБА_1 відповів, що він нікуди не їхав, перебував на вулиці.

На відрізку часу 01:03:04 ОСОБА_1 повторно проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння. Результат - 0,82%0.

На відрізку часу 01:09:50 працівник поліції ОСОБА_2 продовжила заповнення протоколу. Під час заповнення спілкувалась із напарником "…ми десь приблизно в час були. Я напишу в час ночі."

На відрізку часу 01:13:30 зафіксовано момент ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом. ОСОБА_1 відмовився від будь-яких підписів, пославшись на його неправильне заповнення та складання, оскільки останній не керував транспортним засобом. Вказав, що коли працівники патрульної поліції приїхали, автомобіль був припаркований.

При цьому, на відрізку часу 01:17:40 на відео зафіксовано процес спілкування патрульних. Зокрема ОСОБА_2 сказала "…треба було йому сказати, щоб він проїхав потихеньку, ми б зняли і були б докази керування."

З матеріалів справи убачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не оспорює результат проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак заперечує факт керування ним транспортним засобом.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд констатує, що такі не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Окрім цього, з переглянутого відео установлено, що ОСОБА_1 у медичному закладі охорони здоров`я вказував на те, що він не керував транспортним засобом. Під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 також заперечувався факт керування транспортним засобом.

Окрім того, додане до протоколу відео починається з моменту спілкування працівника патрульної поліції та ОСОБА_1 серед вулиці на суттєвій відстані від транспортного засобу.

Таким чином, долучений до матеріалів справи відеозапис, який не містить ні факту керування особою транспортним засобом, ні факту його зупинки, не може слугувати беззаперечним доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Натомість обставини спілкування працівників поліції між собою, а також перебування автомобіля з непрацюючим двигуном підтверджують доводи апеляційної скарги.

Відтак, у матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та у місці, вказаному у протоколі.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Однак, в порушення вимог вищевказаної норми, суд першої інстанції розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не дослідив повно та всебічно факт керування особою транспортним засобом, що є однією із кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Отже, місцевим судом розгляд справи проведено без повного та всебічного дослідження всіх обставин справи та доказів, а також допущено порушення норм КУпАП, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно частини 1статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Панича Олексія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нове постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук