Справа №295/8098/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Болейко А.П.,

секретаря судового засідання Юр`євої А.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Житомирської митниці Держмитслужби (далі - Житомирська митниця) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 483 МК України, -

встановив:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0179/101000/22 від 14.06.2022, 23.02.2022 Житомирською митницею отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 23.02.2022 №26/26-04/7.19/633, яким надіслано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги в митних справах стосовно перевірки автентичності документів, що надавалися при ввезенні на митну територію України та митному оформленні сідлового тягача марки DAF модель FT XF, номер шасі НОМЕР_1 .

Вказаним листом направлено копії документів, на підставі яких вищевказаний транспортний засіб експортувався з території Федеративної Республіки Німеччина в Україну.

У відповідності до інформації, наявної в АСМО «Інспектор», встановлено, що 23 лютого 2020 року громадянин України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці, ввіз на митну територію України товар, а саме: «сідловий тягач марки DAF модель FT XF, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ».

У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України громадянин ОСОБА_1 подав митним органам України реєстраційне свідоцтво №2014CD99488 Республіки Франція, документ про реєстрацію з короткостроковим номерним знаком НОМЕР_3 терміном дії до 25.02.20 Федеративної Республіки Німеччина виданий Яворському Ігорю, інвойс (invoice) №200223.1-PCP/EEU від 23.02.2020, виданий компанією «PECAPEA LUBRICANTS LLP» 65 Compton Street, London, England, EC1V 0BN, згідно якого сідловий тягач марки DAF модель FT XF, номер шасі НОМЕР_1 був реалізований для ДП «ЕКСПОРТ ЄВРО КАР УКРАЇНА» () вул. Коперника, 25, м. Луцьк. Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до інвойсу (invoice) № 200223.1-PCP/EEU від 23.02.2020 становить 7600 євро.

24.02.2020 посадовою особою м/п «Житомир» Київської митниці за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA100530/2020/010954, проведено митне оформлення товару: «Сідловий тягач:-марка - DAF;-модель - FT XF;-номер шасі - НОМЕР_1 ;-тип двигуна - A-160405 - дизельний;-робочий об`єм циліндрів - 12902см.куб.;-колісна формула - 4x2;-такий, що був у користуванні;-призначення-для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування;-календарний рік виготовлення - 2014;-модельний рік виготовлення - 2014;-країна виробництва - EU», який відповідно до інвойсу (invoice) № 200223.1-PCP/EEU від 23.02.2020 слідував на адресу ДП «ЕКСПОРТ ЄВРО КАР УКРАЇНА» (), за ціною 7600 євро та реєстраційне свідоцтво № 2014CD99488 Республіки Франція.

За результатом опрацювання інформації та копій документів, наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина, встановлено, що сідловий тягач марки DAF модель FT XF, номер шасі НОМЕР_1 , придбано у експортера «Klaus Dold Autohandel» Europa str. 4 77933 Lahr DE», ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 («Iavorskyi Igor Evgena Pikusa str. 1/43 21000 Vinnytsia UA) за ціною 18500 євро згідно митної декларації MRN20DE88E9 (рахунок-фактура № 123-0220).

21.02.2020 митницею в Аппенваєр (Appenweier, номер офісу митниці DE003956) Федеративної Республіки Німеччина було почато митну процедуру - експорт, яка оформлена митною декларацією MRN20DE88E9. Відповідно до експортної декларації для вивезення транспортного засобу вказано код митного офісу на кордоні «Медика» «MEDYKA OC», (код PL401030), Республіка Польща. Одержувачем товару у вказаній митній декларації заявлений ОСОБА_3 , ( ОСОБА_4 ). У відповідності із митною декларацією MRN20DE88E9, вартість товару: сідловий тягач марки DAF модель FT XF, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , код товару 87012090 становить 18500 євро (що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 23.02.2020 транспортного засобу через митний кордон України, у національній валюті становить 488860,65 гривень).

Згідно відповіді митних органів Республіки Польща від 28.10.2021 №0201-IGM.541.1097.2021.4. BM (лист Державної митної служби України від 30.11.2021 №26/26-04-7.19/602, вх. митниці від 02.12.2021 №4690/4-20) «сідловий тягач марки DAF модель FT XF, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 », 23.02.2020 перетнув кордон в напрямку виїзду з митної території Республіки Польща в пункті пропуску «Медика-Шегині» у відповідності до експортних процедур декларації від 21.02.2020 MRN20DE88E9.

Громадянин України ОСОБА_1 під час вивезення з території Європейського Союзу товару: «сідловий тягач марки DAF модель FT XF, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 » задекларував суму згідно декларації MRN20DE88E9 18500 євро, яку в подальшому приховав від митного контролю при ввезені транспортного засобу на митну територію України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товару, а саме: сідлового тягача марки DAF модель FT XF, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , код товару 87012090, вартістю 18500 євро (або еквівалент 488860,65 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (одержувача) товару, а так само вартості товару, відомостей необхідних для визначення його вартості та нарахування митних платежів. Отже, в діях громадянина України ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Житомирської митниці в судове засідання 27.02.2023 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявна заява від представника Житомирської митниці про розгляд справи у його відсутність, в якій останній зазначив, що підтримує письмове клопотання від 12.10.2022, відповідно якого, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів та конфіскації цих товарів.

ОСОБА_1 в судове засіданні 27.02.2023 не з`явився, як і його захисник Сачок А.В., останній надав суду заяву про розгляд справи у його та ОСОБА_1 відсутність, в якій зазначив, що заперечує щодо задоволення протоколу. Тому, суд постановив розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 та захисника Сачок А.В.

Захисник Бас А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судове засідання 27.02.2023 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Тому, суд постановив розглядати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 483 МК України передбачено відповідальність особи за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

При цьому переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом порушення є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон.

Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Частиною 2ст. 460 МК України визначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

З аналізу положень ст. 257, 265, 460 МК України відповідальність за ч. 1ст. 483 МК України може нести декларант (власник товару), або уповноважена на декларування товарів ним особа (митний брокер, чи інша уповноважена особа).

Так, дії ОСОБА_1 . Житомирською митницею ДФС були кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, яка встановлює відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Отже, притягнення особи до відповідальності за ст.483 МК України можливе тільки тоді, коли безпосереднім предметом цього правопорушення є товари, які особа перемістила через митний кордон України з метою приховування від митного контролю.

Як вбачається з наданих Житомирською митницею документів, сідловий тягач марки DAF модель FT XF, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , був переміщений через митний кордон України ОСОБА_1 , з поданням органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості про відправника (продавця) та отримувача (покупця) і ціни, як товар при ввезенні його на митну територію України, а в послідуючому ці документи слугували підставою для митного оформлення вказаного товару, що свідчить про те, що він не приховувався від митного контролю як товар, а вказані дії ОСОБА_1 не були направлені безпосередньо на приховування сідлового тягача від митного контролю, а можливо мали на меті зменшення розміру митних платежів.

При цьому саме статтею 485 цього Кодексу передбачено відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Таке порушення митних правил полягає в заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

За змістом диспозицій статей 483 та 485 Митного Кодексу України вирішальним у кваліфікації дій, що виразилися у наданні митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, про відправника та одержувача товару, є доведеність умислу особи, що притягається до відповідальності за порушення митних правил, на приховування товару від митного контролю (при кваліфікації за ст.483 МК України) або ухилення від сплати митних платежів (при кваліфікації за ст.485 МК України).

Однак, ОСОБА_1 під час митного оформлення, жодних дій на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не вчиняв.

Крім цього, відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення шляхом надання до органів доходів і зборів, як підстави для переміщення товару (автомобіля) документів, що містили неправдиві відомості щодо продавця (відправника) і покупця (одержувача) товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Разом з тим, судом не встановлено даних про те, що ОСОБА_1 вчиняв будь-яку із дій, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, чи сприяв їх вчиненню. Матеріали справи, не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 виступав декларантом транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 переміщував транспортний засіб на підставі доручення, тобто виступав в якості перевізника.

В свою чергу, стверджується, що відповідальним за ввезення сідлового тягача марки DAF модель FT XF, номер шасі НОМЕР_1 та сплату митних платежів є саме ТОВ «ЕКСПОРТ ЄВРО КАР Україна».

Крім цього, в митних деклараціях типу ІМ 40 ЕЕ UA 100530/2020/010728 та типу ІМ 40 ДЕ UA 100530/2020/010954 особою, відповідальною за фінансове врегулювання є також ТОВ «ЕКСПОРТ ЄВРО КАР Україна».

З урахуванням зазначеного та положень визначених ч.2 ст.460 МК України обмежень щодо відповідальності перевізника, ОСОБА_1 , будучи лише перевізником, не може нести відповідальності за надання до органів доходів і зборів, як підстави для переміщення товару (автомобіля) документів, що містили неправдиві відомості щодо його вартості, відправника та одержувача товару.

Крім того в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України відсутні будь-які докази, що саме він, як особа, яка за довіреністю перевозила автомобіль, здійснив підроблення даних документів, чи заявив неправдиві відомості щодо товару, які б свідчили про умисне надання неправдивих відомостей митному органу, які не відповідають дійсності.

Разом з тим, на а.с. 7 справи міститься проект запиту до митних органів Німеччини та додатки до нього. Зазначені документи додані Митним органом до протоколу в обгрунтування порушення. Однак суд їх відкидає та не може покласти їх в основу свого рішення, оскільки це проект, а не зареєстрований офіційний документ. На ньому не міститься вихідний номер, дата, підпис та ким складено.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу інкримінованого йому правопорушення за ч.1 ст.483 МК України, а тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду з порушенням шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення з моменту виявлення правопорушення митними органом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 466 МК адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Таким чином, процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення).

За вимогами ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до статті 491 МК підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Згідно ч. 3 цієї ж статті посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, можуть здійснювати провадження у будь-якій справі про порушення митних правил, порушеній будь-яким митним органом України.

Таким чином, вирішуючи питання щодо встановлення дати виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд вважає, що нею слід вважати день, коли уповноважений орган об`єктивно мав можливість поза усяким сумнівом виявити ознаки правопорушення в діях особи, після чого зобов`язаний був невідкладно скласти протокол за встановленою законом формою та зібрати в розумні строки необхідні докази.

Як вбачається з наявних у справі та досліджених судом доказів, митному органу про порушення ОСОБА_1 митних правил достовірно стало відомо ще з дня отримання ним відповіді на свій запит від митних органів Республіки Польща, яка 28.10.2021 надійшла до Державної митної служби України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику та відповідно до ч. 3 ст. 493 МК України може здійснювати провадження у будь-якій справі про порушення митних правил, порушеній будь-яким митним органом України. Згідно відповіді на запит, митному органу України було надано обов`язкові документи, подані ОСОБА_1 під час виїзду та вивезення товару з Республіки Польща та митного контролю, зокрема митна декларація, інвойс та інші документи, які містили неправдиві відомості щодо відправника та вартості товару.

Крім того, відповідно після отримання відповіді від митних органів Польши від 30.11.21 (інвойси та митні декларації), працівниками Житомирської митниці встановлено розбіжності у товаросупровідних документах, в тому числі і щодо вартості (а.с.5-6).

Однак, як вбачається з супровідного листа, справа про порушення митних правил надійшла до суду лише 19.08.22, тобто після спливу 6 місяців з для надходження і цієї відповіді.

При цьому, враховуючи наявні матеріли справи, вважати, що моментом виявлення правопорушення може в даному випадку бути дата складання протоколу, суд не вбачає.

Щодо доводів представника митниці в доведеності вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, правильної кваліфікації його дій, не знайшли свого підтвердження під час судового провадження та спростовуються викладеним висновками.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, КУпАП, ст. 527 МК України, суд, -

постановив:

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 483 ч.1 МК України - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя