Справа № 336/5986/23
Провадження №3/336/3358/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за статтею 122-4 КУпАП, -

встановила:

10.06.2023 о 08.35 годині в м. Запоріжжя по вул. Цитрусова, біля буд. 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , став учасником ДТП, а саме здійснив наїзд на транспортний засіб «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отримав механічні пошкодження, після чого залишив місце пригоди. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав, про що надав заяву про визнання вини. Суду пояснив обставини, за яких відносно нього були складені відповідний протоколи про адміністративне правопорушення. Просив призначити мінімальне покарання та розстрочити виплату штрафу.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №388735 від 10.06.2023, в якому правильно кваліфіковано та зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.2.10 а) ПДР України, відповідальність за які передбачена ст. 122-4 КУпАП;

- схемою ДТП від 10.06.2023, з якої судом встановлено, що водій ОСОБА_1 під не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.06.2023, відповідно до яких його сусід з квартири АДРЕСА_2 , виїжджав з двору на Таврії синього кольору та зачепив його транспортний засіб «Ford Kuga», вчинив ДТП та поїхав з місця пригоди;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.06.2023, відповідно до яких він в той день о 09.00 год. виїжджав на дачу на «Славуті» і можливо випадково задів автомобіль;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 10.06.2023, відповідно до яких він став свідком ДТП під час якої водій «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час заднього руху, вдарив автомобіль «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_3 у праву частину переднього бампера, та поїхав з місці пригоди.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено. В свою чергу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, письмових пояснень або заперечень на протокол не надала.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі судом встановлено наявність адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Положеннями пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб..

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Положенням ст.14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи, порушень допущених працівниками поліції при складанні протоколу від 10.06.2023 судом не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містять всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд встановив, що своїми діями останній порушив п.2.10 а) ПДР України, а саме став винуватцем ДТП, залишив місце пригоди, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст.34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, у відповідності до ст.35 КУпАП обставини, судом не встановлено

ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, не працює, є пенсіонером. Обставини, які пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, судом не встановлені.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, та винуватість у ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Відсутні згідно вимог ст.17 КУпАП обставини, що виключають адміністративну відповідальність, оскільки особа, не діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони і не була в стані неосудності, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності.

Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ст.122-4 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про накладення штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стосовно клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду з вищевказаним клопотанням ОСОБА_1 зазначає, що наразі він не має матеріальної можливості відразу сплатити штраф, оскільки він є пенсіонером, єдиним джерелом доходу є пенсія, яка на місяць складає 4 300 грн. Фактично просить відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу. Відповідно до ст.298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст.307 даного кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання останнього слід задовольнити та розстрочити йому виконання постанови в частині сплати штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 23, 33, 122-4, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 гривень (Стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2023 року по справі №336/5986/23 (провадження №3/336/3358/2023) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП в частині накладання стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400,00 (три тисячі чотириста) гривень строком на 4 місяця.

Зобов`язати ОСОБА_1 сплачувати суму штрафу наступним чином:

1 400,00 (одна тисяча чотириста) гривень до 10.08.2023 року;

в подальшому по 500 (п`ятсот) гривень щомісячно, до 15-го числа кожного місяця. Останнім місяцем погашення штрафу - є листопад 2023 року, встановивши останнім днем погашення штрафу у повному обсязі 15 листопада 2023 року.

Зобов`язати ОСОБА_1 щомісячно повідомляти Шевченківський районний суд м. Запоріжжя про сплату відповідної частини штрафу шляхом пред`явлення відповідного платіжного документу (у разі неможливості особистої присутності, шляхом направлення сканкопії квитанції на електронну адресу суду, зазначену на офіційному сайті Судової влади України: ).

У разі несплати ОСОБА_1 відповідної частини штрафу, а також ненадання ним до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, не пізніше 15-го числа кожного місяця, відповідного платіжного документу, постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №336/5986/23 (провадження №3/336/3358/2023) від 26 липня 2023 року у частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Відповідно до вимог статей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.