Справа №443/1444/22
Провадження №3/443/14/23
ПОСТАНОВА

іменем України

28 лютого 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого водієм «Львівобленерго»,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 18.11.2022 о 09 год 41 хв у м. Жидачів по вул. Шашкевича Львівської області керував транспортним засобом «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що напередодні ввечері у нього зламався автомобіль, була несправна електропроводка, тому керівництво заборонило йому використовувати цей транспортний засіб. Він цілу ніч пробув у машині, а зранку пішов по каву. Коли повернувся, виявив біля автомобіля працівників поліції, які повідомили йому про порушення ПДР щодо зупинки транспортного засобу. У процесі оформлення адмінматеріалів через те, що у нього були червоні очі, йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, скільки транспортним засобом не керував.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що матеріали справи не містять доказів, щодо керування особою транспортним засобом. Авто було поламане напередодні і не могло рухатися, а підозри поліцейських щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння були безпідставними.

Крім цього захисник подав до суду заперечення на протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, в обґрунтування якого покликаючись на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські його не зупиняли, відсутній факт зупинки транспортного засобу, права не були роз`яснені, поліцейський відмовив у отриманні правової допомоги адвоката, протокол не відповідає вимогам законодавства, а відтак ОСОБА_1 не міг порушити вимог п. 2.5 ПДР України. У наданих матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 18.11.2022 (жодних відеозаписів чи показань свідків). Матеріали не містять передбачених законом відеозаписів щодо фіксації факту керування транспортним засобом водієм та його зупинки. З відеозапису вбачається, що автомобіль марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є припаркованим, двигун такого вимкнений, сам ОСОБА_1 у такому не перебуває, а відеозапис містить відомості щодо прямування ОСОБА_1 до припаркованого автомобіля. Таким чином, наданий відеозапис не містить ані факту зупинки транспортного засобу, ані факту керування ним. Отже відсутність доказів керування транспортним засобом виключає відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП. Поліцейські безпідставно відмовили ОСОБА_1 в отриманні правової допомоги адвоката. Крім цього, поліцейськими не залучено двох свідків для проведення огляду чи фіксації відмови від проходження огляду, що є порушенням частин 2, 3 статті 266 КУпАП. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №473442 від 18.11.2022, згідно з яким ОСОБА_1 18.11.2022 о 09 год 41 хв у м. Жидачів по вул. Шашкевича Львівської області керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.3);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Drager Алкотест 6820» (а.с.6);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.11.2022, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме: Ходорівська МЛ, відмову водія від проходження огляду у визначеному закладі охорони здоров`я та складання на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №473442 (а.с.7);

долученим до матеріалів відео на носії інформації (компакт-диску), яке дозволяє чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського) на місці зупинки транспортного засобу, та з яких беззаперечно вбачається висловлена ОСОБА_1 поліцейському відмова від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я (а.с.8).

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази, крім пояснень ОСОБА_1 , є достатніми та повністю доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Суд не надає віри поясненням ОСОБА_1 , оскільки такі не узгоджуються з матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Аналізуючи аргументи сторони захисту, суд зазначає, що відсутність фактичних даних на підтвердження керування особою транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції не є безумовною підставою для твердження про те, що ця особа не керувала транспортним засобом і не спростовує цю обставину. З наявного у матеріалах справи відео вбачається висловлені поліцейським аргументи ОСОБА_1 про керування ним транспортним засобом і відсутність жодних заперечень щодо цього факту з боку самого ОСОБА_1 . Також, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №473442 від 18.11.2022 ОСОБА_1 надавалася можливість надати пояснення по суті порушення і він такою можливістю скористався, однак жодних зауважень чи заперечень щодо складеного стосовно нього протоколу та зазначених у ньому обставин не вказав. Крім цього, суд звертає увагу на поведінку ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, який уникав будь-якого спілкування з працівниками поліції та не реагував на їхні вимоги, не висловлював жодних клопотань чи аргументів щодо незаконності дій працівників поліції.

Аргументи сторони захисту щодо відмови поліцейськими в отриманні ОСОБА_1 правової допомоги адвоката, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки такі є голослівними, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. Більше того, такі аргументи спростовуються відеозаписом з місця події, у якому відсутні будь-які висловлювання ОСОБА_1 до поліцейських про забезпечення йому правової допомоги або сприяння у цьому.

Також, суд вважає необґрунтованими аргументи сторони захисту щодо не роз`яснення ОСОБА_1 прав та не залучення поліцейськими двох свідків для проведення огляду чи фіксації відмови від проходження огляду, оскільки такі повністю спростовуються самим протоколом про адміністративне правопорушення та наявним у матеріалах справи відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення наявне відповідне зазначення про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, і особисті підписи ОСОБА_1 . Відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зафіксовано поліцейським за допомогою технічного засобу відеозапису, про що свідчить наявне у матеріалах справи відео на носії інформації (компакт-диску), а відтак поліцейськими повністю дотримано вимог частини 2 статті 266 КУпАП.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів