Справа № 438/1055/23
Провадження № 3/438/516/2023
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 серпня 2023 року м.Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Хемич О.Б, розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою професійною технічною освітою, військовослужбовця, гранатометника військової частини НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

До суду з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-15 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії НГУ №275023 від 06.07.2023 року).

З протоколу встановлено, що 05.06.2023 року близько 14:00 год. сержант ОСОБА_1 виконуюючи обов`язки начальника варти з охорони об`єкту "Бориславське газопереробне виробництво Долинського ГПЗ" м.Борислав, вул.Дрогобицька, 280 А, порушив вимоги ст. 11, 13, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.295-297 Статуту бойової служби, чим недбало поставився до військової служби та вчинив праворушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину відносно вчиненого адміністративного правопорушення частково визнав.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, виходячи із наступного.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Диспозиція ч.2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби . Отже, диспозиція даної статті посилається на певне законодавство, яке передбачає виконання обов`язків. Тому, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, повинно бути доведено, які саме обов`язки не були виконані ОСОБА_1 і яким законодавством передбачене їх виконання.

Таким чином, недбале ставлення військової службової особи до військової служби не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються військової служби.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення (серії НГУ №275023 від 06.07.2023 року), командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 , вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо військової служби та яких саме обов`язків така особа не виконала. Тобто, не розкрито суті адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 порушені вимоги ст.251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності ж до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, проаналізувавши наявні в справі докази у їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП не доведена та в діях останньої відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, в зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 7, 9, ч.2 ст. 172-15, 247, 284, , суддя, -

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі пункту першого статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О.Б.Хемич