ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від начальника Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.12.2022 об 01 годині 26 хвилин у Волинській області в м. Володимирі по вул. Луцькій, керував автомобілем марки «Ніссан» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив факт керування транспортним засобом. Підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також в медичному закладі.

В судовому засіданні захисник Герасимчук Л.Р. зазначила, що у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд в медичний заклад на визначення стану алкогольного сп`яніння, що є порушенняи процедури проведення такого огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, підтверджується наступними перевіреними в судовому засіданні доказами.

Згідно з п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкціїєю про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року (Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Оскільки поліцейським було виявлено запах алкоголю із порожнини рота ОСОБА_1 , тобто встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а тому відповідно до вимог п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 повинен був на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Із відеозапису із реєстратора та камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного на місці, на що він відмовився. Після чого працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також у закладі охорони здоров`я підтверджується відеозаписом із камери поліцейського, на котрому ОСОБА_1 чітко вказав, що відмовляється пройти такий огляд, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підставі вищенаведених доказів в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмовився пройти такий огляд на місці зупинки, а також у закладі охорони здоров`я, що є порушенням п. 2.5. ПДР.

На судовий розгляд справи ОСОБА_1 та його захисник не надали суду належних, допустимих, достатніх доказів доказів, котрі б спростували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд, жодним чином не спростовують обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та його винуватість у вчиненні даного правопорушення, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що працівник поліції пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Доказ визнається недопустими у випадку не будь-якого порушення, а лише, якщо доказ отриманий внаслідок істотно порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відсутність письмового направлення, не свідчить про безумовну недопустимість зібраних у справі доказів, оскільки не є істотним порушенням прав та свобод людини.

Захисником в судовому засіданні жодним чином не обгрунтовано, які саме права та свободи ОСОБА_1 було істотно порушено відсутністю направлення на огляд.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення.

Із постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.11.2022, котра набрала законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто в дохід держави 496,20 грн судового збору

Таким чином, станом на 27.12.2022 ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто вважався таким, що протягом року вчиняв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приходжу до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, не вбачаючи підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Оскільки транспортний засіб не належить ОСОБА_1 , а тому суд накладає стягнення, не застосовуючи оплатне вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, на підставі ч.2 ст.130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 68 000 гривень.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук