Справа № 703/359/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Попової І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Стрілець 1 взводу охорони 3 роти охорони 1 батальйону охорони солдат ОСОБА_1 24 січня 2023 року о 11 годині 45 хвилин самовільно покинув територію військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 без зброї та о 14 годині 45 хвилин 27 січня 2023 року повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , чим, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідального ставлення до виконання покладених на нього обов`язків військової служби, заподіяв шкоду охоронюваним законом інтересам військової служби, яка виявилась у підриві бойової готовності підрозділу, поданням негативного прикладу для інших військовослужбовців та порушенні військової дисципліни.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2. 23 січня 2023 року він закінчив чергування у добовому наряді, після чого знаходився у розташуванні військової частини. У розташуванні в нього виник конфлікт з двома військовослужбовцями. Внаслідок вказаного конфлікту до розташування прибув командир роти, який зробив йому зауваження, а після цього викликав військову службу правопорядку, які забрали його до комендатури. Після повернення до військової частини, відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення, а також забрали мобільний телефон, однак потім віддали. Стверджує, що територію військової частини самовільно не залишав. Дійсно у ніч з 24 на 25 січня 2023 року ночував у готелі « Сміла », після чого 25 січня 2023 року прийшов до військової частини, однак з 25 на 26 січня 2023 року знову ночував у готелі «Сміла». 26 січня 2023 року половину дня перебував у військовій частині, але ночував знову в готелі. Стверджує, що усно повідомляв про те, що буде ночувати у готелі.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Попова І.П. у судовому засідання стверджувала про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, у зв`язку з чим просила справу відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засідання надав пояснення, відповідно до яких, він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та займає посаду заступника командира 1 взводу охорони 3 роти охорони 1 батальйону охорони. Солдат ОСОБА_1 є його підлеглим. 24 січня 2023 року він перебував у добовому наряді, начальником варти. У цей день о 11 годині 45 хвилин солдат ОСОБА_1 самовільно, не отримавши на це дозволу, покинув територію військової частини НОМЕР_1 , після чого сів до автомобіля солдата ОСОБА_3 та вони поїхали. Після повернення солдата ОСОБА_3 до військової частини, останній повідомив, що солдат ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та пішов у невідомому йому напрямку. Солдат ОСОБА_1 повернувся до розташування військової частини через 2-3 суток. Дозволу на ночівлю у готелі солдату ОСОБА_1 він не надавав та останній такого дозволу у нього не питав.

Суддя, врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та доводи його захисника, заслухавши покази свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні ведений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошена та проводиться загальна мобілізація. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Згідно Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджений Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Закон негайно оголошується через засоби масової інформації та набирає чинності з дня його опублікування.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 64/202 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України почав діяти воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до положень нормативно-правових актів, які регламентують порядок проходження військової служби, військовослужбовці виконують обов`язки військової служби цілодобово, окрім випадків, відповідно до яких військовослужбовці тимчасово звільняються від виконання обов`язків військової служби (відпустка, тощо).

Згідно ст.11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до ст.11, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Згідно ст.1, 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Не зважаючи на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії Т0930 №52 від 27 січня 2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17 березня 2022 року №4, відповідно до якого, солдата ОСОБА_1 зараховано до списку особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця 1 взводу охорони 3 роти охорони 1 батальйону охорони з 17 березня 2022 року;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25 березня 2022 року №12, відповідно до якого, солдат ОСОБА_1 25 березня 2022 року вибув для забезпечення охорони та оборони особливо важливого об`єкту УЗ-13/03 національної транспортної системи України, згідно бойового розпорядження Голови Адміністрації Держспецтранслужби від 17 березня 2022 року №518/1.1/255;

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , відповідно до яких, 23 січня 2023 року командир 1 роти у нього командир роти забрав мобільний телефон без ніякої причини і сказав, що у ранці він приїде о 10 годині його забере. У ранці командир не приїхав і не виходив на зв`язок. Почекавши ще півтори години він попросив водія відвезти його до 2 взводу, щоб він міг забрати телефон. Водій погодився. Коли пішов переодягатися, він повідомив начальнику варти про наміри. Вони сіли до автомобіля і від`їхали на 400 метрів, після чого задзвонив телефон водія, Дзвонив начальник варти, який сказав, щоб він назад без будь-яких пояснень. Він вийшов з автомобіля і хотів зайти до магазину, але світла не було і він був закритий. Він повертався до військової частини НОМЕР_1 , коли прийшов начальник варти та два його товариша ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали до нього протягати руки. Він не міг зрозуміти, що трапилося та в них виникла словесна перепалка. Після цього, він розвернувся та пішов назад до магазину, щоб все заспокоїлося. Біля магазину до нього підійшов службовець з другої частини, з яким він познайомився раніше та сказав, що кудись йдуть до магазину. Він подумав, що далі на сварку. Оскільки не хотів сваритися та бажав перечекати, пішов до ближчого готелю, який по вул. Незалежності в м. Сміла. Телефону у нього не було і він не міг доповісти про подію, яка з ним трапилася. У вечері він зателефонував до знайомого службовця і він йому сказав, що вони злі, внаслідок чого залишився у готелі. З ранку знову зателефонував вказаному службовцю, який повідомив, що на нього готують наказ, за те що він так зробив. Цей день він також провів у готелі. 27 січня 2023 року він зателефонував ОСОБА_2 , який сказав, що він прийшов. Після здачі номеру в готелі він прибув о 14 годині 30 хвилин;

- письмовою пояснювальною сержанта ОСОБА_2 від 28 січня 2023 року, відповідно до якої, 24 січня 2023 року о 11 годині 45 хвилин солдат ОСОБА_1 самовільно залишив територію частини НОМЕР_1 , без дозволу начальника варти сержанта ОСОБА_2 . Солдат ОСОБА_1 сів у машину до водія-солдата ОСОБА_7 і поїхав. Він побачив це у вікно та почав телефонувати солдату ОСОБА_7 , щоб повертались назад, але солдат ОСОБА_1 взяв телефону і сказав, що йому потрібно у 2 взвод до командира роти та вимкнув телефон. Солдат ОСОБА_3 приїхав сам;

- поясненнями ОСОБА_2 , які надані ним усно під час судового розгляду 24 лютого 2023 року та викладені вище у даній постанові;

- письмовою пояснювальною солдата ОСОБА_3 від 28 січня 2023 року, відповідно до якої, 24 січня 2023 року солдата ОСОБА_1 попросив відвезти його до 2 взводу. По дорозі йому зателефонував сержант ОСОБА_2 та сказав повертатися до розташування. Солдат ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та пішов у невідомому напрямку.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що під час судового розгляду достовірно встановлено, що солдат ОСОБА_1 24 січня 2023 року о 11 годині 45 хвилин самовільно покинув територію військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 без зброї та о 14 годині 45 хвилин 27 січня 2023 року повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

При цьому, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про те, що він повідомляв про залишення території військової частини та у денний час повертався до військової частини, суддя не приймає до уваги, так як зазначені обставини жодним доказом не підтверджені та у повній мірі спростовуються дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи, у тому числі письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення та суперечать його доводам, що ним висловлені під час судового розгляду.

Жодних доказів, які підтверджували об`єктивну необхідність ОСОБА_1 24 січня 2023 року залишити територію військової частини без дозволу командира та перебувати поза її межами до 27 січня 2023 року, матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, і його захисником не надано.

За вказаних обставин, вищевказані доводи ОСОБА_1 суддя розцінює як спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, а саме - самовільне залишення військової частини тривалістю до десяти діб доведена повністю.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, сімейний та майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 почав вчиняти адміністративне правопорушення, яке є триваючим, 24 січня 2023 року, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст.172-11 КУпАП, яка була чинною станом на 24 січня 2023 року, у вигляді штрафу у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, як військовослужбовець під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст. ст. 172-11, 283 - 285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл./тг м.Сміла 21081100, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023753 код класифікації: 21081100).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлений 24 лютого 2023 року.

Суддя І.Я. Биченко