Провадження № 33/811/993/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Кулі Володимира Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Кулі Володимира Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 08 грудня 2022 року, о 23 год. 35 хв., у м. Львові, на перехресті вул. Чорновола та вул. Торф`яна, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf» із д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила наїзд на перешкоду (дерево та тротуар) та поїхала з місця події, що призвело до розшукових дій.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Куля В.С., подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову місцевого суду закрити провадження в справі, стягнути судові витрати з УПП У Львівській області ДПП.

Зазначає, що суд першої інстанції не здійснив належного розгляду справи та дійшов до передчасних висновків.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні дані, щодо свідків, які здійснили виклик на лінію 102. Обставини справи не вказують на беззаперечну причетність ОСОБА_1 до ДТП, в матеріалах судової справи немає даних, що підтверджує факт керування транспортним засобом, вчинення ДТП та залишення місця події.

Зазначає, що працівники поліції здійснювали тиск на ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , що вбачається з відеозаписів, долучених до матеріалів справи.

Повідомляє, що ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля із увімкненою аварійкою, проте не здійснювала жодного руху, письмові пояснення надані нею були отримані під тиском працівників поліції..

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 1 серпня 2023 року не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заву про розгляд справи у її відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Кулі В.С., про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

31 липня 2023 року адвокат Куля В.С. подав клопотання про допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та працівника поліції Філь А.С.

Розглянувши клопотання адвоката Кулі В.С. про допит свідків, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності допиту зазначених вище свідків. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 9 грудня 2022 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у допиті зазначених свідків, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Що стосується заяви/клопотання про проведення фіксування судового засідання за допомогою аудіо та відео техніки, апеляційний суд зазначає, що нормами КУпАП не передбачено фіксації судового засідання у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим у задоволенні заяви/клопотання слід відмовити.

Заслухавши, виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 122-4 КпАП України передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 А ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №085532 від 9 грудня 2023 року (а.с. 1), відповідно до якого водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» із д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила наїзд на перешкоду (дерево та тротуар), поїхала з місця події, що призвело до розшукових дій;

-інформацією з протоколу про адміністративне правопорушення, ААД №147756 від 9 грудня 2022 року ( а.с. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_1 не вибрала безпечної швидкості руху, не вжила заходів щоб уникнути зіткнення та здійснила наїзд на перешкоду (дерево), внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушила п. 2.3Б, 12.3, 12.1 ПДР України;

-відомостями які містяться у копії протоколу про адміністративне право порушення серії ААД №147757 від 9 грудня 2022 року (а.с. 3) згідно із яким, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» із д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено із застосуванням технічного засобу «Alcotest Drager 6820», із згоди водія, результат огляду 1,44 проміле, від керування транспортним засобом відсторонена;

-схемою місця ДТП від 8 грудня 2022 року (а.с. 4), на якій зображено дорожню обстановка, та місце наїзду на перешкоду;

-поясненнями свідків (а.с. 6-7), відповідно до яких, червоний автомобіль НОМЕР_1 , з`їхав з дороги, здійснив наїзд на перешкоду, за кермом автомобіля перебувала жінка;

-письмовим поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 8), з яких встановлено, що вона здійснювала рух транспортним засобом «Volkswagen Golf» із д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила наїзд на перешкоду та поїхала далі;

-відеозаписом, долученим до матеріалів справи,який було досліджено в судовому засіданні, на якому зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 , яка перебувала за кермом автомобіля, який знаходився на проїжджій частині дороги (ліва смуга руху) пр. Чорновола, поблизу вул. Під Дубом, окрім того зафіксовано опитування працівників поліції, які зупинили транспортний засіб та огляд місця події на якому були сліди автомобіля, зламаний кущ (дерево), виявлено частинки бампера, проведено фіксацію наслідків ДТП, після чого працівники поліції повернулися на місце зупинки та співставлень виявлений уламок бампера із пошкодженнями на транспортному засобі, окрім того працівники поліції зазначали, що прибув невідомий чоловік, який повідомляв, що він керував транспортним засобом, після того як його повідомлено про кримінальну відповідальність, він відмовився від своїх пояснень, після чого було проведено тестування за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», із згоди водія, результат огляду 1,44 проміле, роз`яснено права та обов`язки, відсторонено від керування транспортним засобом, оголошено протоколи про адміністративні правопорушення;

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутні дані, щодо особи, яка здійснила виклик на лінію 102, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки такі мають формальний характер, окрім того спростовуються матеріалами справи зазначеними вище за текстом.

Твердження апелянта, що матеріали справи не підтверджують причетність ОСОБА_1 до ДТП та факт керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, саме по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Як вбачається з відеозаписів, долучених до матеріалів судової справи, ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного засобу, автомобіль знаходився на проїжджі частині дороги, окрім того інших осіб в автомобілі не було, також у своїх письмових поясненнях водій зазначала, що здійснювала рух транспортним засобом та покинула місце ДТП.

Що стосується упередженого ставлення працівників поліції та здійснення тиску на учасників події, апеляційний суд зазначає, що зазначені аргументи мають формальний характер та не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення в працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та закону України «Про національну поліцію».

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду неодноразово робив висновки про те, що з правового аналізу положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП, у зв`язку із чим не заслуговують на увагу аргументи адвоката, щодо закриття провадження у справі без встановлення вини.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень місцевим судом положень ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги адвоката Кулі В.С. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Шевченківського районного суду Львівської області від 22 червня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Кулі Володимира Сергійовича без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.