ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м.Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Михайлюка М.І., захисника Кузьмінського О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Кузьмінського О.О. на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2023 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця, за ч.1 ст.204-1 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 536,80 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Кузьмінський О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні захисник змінив апеляційні вимоги та просив скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

У своїй скарзі апелянт посилається на те, що постанова районного суду є незаконною, прийнятою з порушенням процесуального законодавства.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є неналежним доказом, оскільки складений з порушенням ст.256 КУпАП, в ньому не зазначено координати, де ніби то здійснено спробу перетинання державного кордону, не додано схему із зазначенням координат і прив`язкою до місцевості.

Зазначає, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не роз`яснили право на захист і зазначили, що він не потребує захисника.

Додає, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, не повідомивши про час, дату і місце судового розгляду.

Стверджує, що ОСОБА_1 не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 незаконно перетнув державний кордон з України в Угорщину поза пунктом пропуску на території Закарпатської області, що було виявлено 21 лютого 2023 року о 16:32 год. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне», що на території

______________________________________________________________________________

ЄУНСС 715/613/23 Головуючий в І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Номер справи 33/822/236/23 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Тереблеченської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності впс «Порубне» на в`їзд в Україну.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник Кузьмінський О.О. підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про час і дату апеляційного розгляду був належним чином повідомлений. Захисник не заперечив проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його права при цьому не будуть порушені, а тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог не дотримався.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, ЗхРУ №134649 від 21.02.2023 року, рапортами заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та інспектора прикордонної служби, витягом з підсистеми «ризик» КАІС ПК «Гарт-1» у впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №134649 від 21 лютого 2023 року, 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 незаконно перетнув державний кордон з України в Угорщину поза пунктом пропуску на території Закарпатської області, що було виявлено 21 лютого 2023 року о 16:32 год. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне», що на території Тереблеченської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності впс «Порубне» на в`їзд в Україну (а.с.1).

Апеляційний суд вважає зазначений протокол неналежним доказом, оскільки, у порушення вимог ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, уповноваженою посадовою особою не конкретизовано місце вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, не зазначено координати, де нібито здійснено спробу перетину державного кордону, не додано схему із зазначенням цих координат із прив`язкою до місцевості.

Таким чином, оскільки у протоколі не конкретизовано та не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП то, за таких умов відсутній і сам склад даного адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Окрім цього, в судовому засіданні апеляційного суду захисник вказав, що ОСОБА_1 не перетинав Державний кордон України 24 лютого 2022 року з території Закарпатської області в Угорщину.

Посилання районного суду на рапорти заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та інспектора прикордонної служби, як на доказ винуватості ОСОБА_1 апеляційний суд оцінює критично, оскільки в розумінні ст. 251 КУпАП, такі рапорти не можуть вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки працівники прикордонної служби є зацікавленими особами.

Згідно витягу з підсистеми «Ризик» КАІС ПК «Гарт-1» у впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на який послався районний суд, відомостей про перетин Державного кордону України ОСОБА_1 на виїзд з України відсутні.

Однак, відсутність даних відомостей не може свідчити про те, що ОСОБА_1 здійснив саме незаконний перетин кордону, за обставин вказаних у протоколі 24 лютого 2022 року на території Закарпатської області в Угорщину.

Інших доказів, які б підтверджували обставин, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, дослідивши матеріали справи в апеляційному порядку, суд вважає що в матеріалах справи відсутні докази незаконного перетину кордону ОСОБА_1 за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявні докази, на які посилається суд першої інстанції, апеляційний суд оцінює виключно як припущення посадових осіб прикордонної служби, вони є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не подавав заяви про розгляд справи за його відсутності, судом першої інстанції порушено право на захист, не повідомлено про розгляд справи, здійснено розгляд за його відсутності.

Дані доводи апеляційний суд не приймає, оскільки в матеріалах справи наявна така заява, підписана ОСОБА_1 .

Підстав вважати заяву недостовірною апеляційним судом не встановлено, та апелянтом не надано доказів на підтвердження цього факту.

Разом з цим, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Наведене вище у своїй сукупності дозволяє зробити висновок про формальний підхід до підготовки матеріалів справи при складенні протоколу про адміністративне правопорушення і спрощений підхід суду першої інстанції до розгляду справи та дослідження доказів, а тому доводи апеляційної скарги є слушними.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, що в матеріалах відсутні належні та достатні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП поза розумним сумнівом. Інших належних і допустимих доказів у встановленому законом порядку уповноваженими особами не надано.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

На переконання апеляційного суду, районний суд прийшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навівши достатніх доводів на обґрунтування свого рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кузьмінського О.О. задовольнити.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

04.04.2023 року

(дата засвідчення копії)