ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/413/23 Справа № 195/2088/22 Суддя у 1-й інстанції - Скрипченко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, -

В с т а н о в и в :

Цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 850 гривень. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 03.11.2022 року о 17 годині 15 хвилин, в с.Сергіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, на автошляху Р-73 37 км, громадянин ОСОБА_1 переганяв велику рогату худобу через а/ш у темну пору доби, внаслідок чого транспортний засіб (автобус Мерседес д.н.з НОМЕР_1 ), здійснив наїзд на корову. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, постраждалих не має.

Не погоджуючись з вказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначив, що повний текст постанови він отримав 01 грудня 2022 року, коли ознайомився у суді першої інстанції з матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Як вбачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був особисто присутнім у судовому засіданні Токмаківського районного суду Дніпропетровської області під час розгляду справи 23 листопада 2022 року та безумовно був обізнаний про суть прийнятого щодо нього рішення, оскільки у той же день 23 листопада 2022 року сплатив накладений на нього постановою судді штраф у сумі 850 грн. та судовий збір 496,20 грн, що підтверджується долученими до справи квитанціями ПриватБанк(а.с.14,15).

За нормами ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження для ОСОБА_1 спливав 03 грудня 2022 року.

Як свідчить наявна заява (а.с.16) ОСОБА_1 01 грудня 2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, ознайомився з матеріалами справи.

Між тим, як убачається зі змісту поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, її було сформовано - 05 грудня 2022 року, а до Дніпровського апеляційного суду подано лише 01 лютого 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Таким чином вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , будучи безумовно обізнаним про перебіг судового розгляду справи про адміністративне правопорушення і про зміст ухваленого щодо нього судом рішення, маючи реальну можливість, у разі своєї незгоди з прийнятим рішенням, своєчасно подати апеляційну скаргу, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у визначений законом строк.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Враховуючи наведене вище, доходжу висновку, що зазначену апелянтом причину пропуску строку не можливо вважати поважною, тобто такою, що об`єктивно перешкоджала особі, яка має право на подачу скарги, подати її своєчасно.

Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії учасниками судового провадження.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 06 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою (а.с. 17-21). Проте, постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року йому було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження суд не вбачав.

Повторний апеляційний перегляд аналогічних вимог чинним КУпАП не передбачено. Фактично апелянт не погоджується з результатами апеляційного розгляду його вимог щодо відмови в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Положеннями Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та п.40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03.04.2008, визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП регламентують, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Чинним КУпАП не передбачено повторність розгляду питань, які вже було вирішено.

З огляду на викладене, враховуючи вказані обставини і вимоги закону, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 в поновлені строку на апеляційне оскарження та повернути апеляційну скаргу, оскільки пропущено строк апеляційного оскарження з неповажних причин.

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко