П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2023 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , військовослужбовець, кулеметник другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави відділу прикордонної служби № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 на підставі припису був зобов`язаний 29.03.2023р. повернутись в НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) для подальшого проходження військової служби, прибув лише 0 11.00год. 31.03.2023р. Тобто був відсутній на службі 2 дні без будь-яких поважних причин та підтверджуючих документів, чим порушив вимоги ст.ст.11, 13, 16, 214 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Порушник свою вину визнав.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення від 15.04.2023 року СхРУ №119490 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства.

Також, суд звертає увагу на те, що у ст. 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 Про часткову мобілізацію . Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав. Отже, особливого періоду не припинено. Таку правову позицію щодо тлумачення поняття особливий період Верховний Суд уже однозначно сформулював у своїх постановах від 14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та 61-3951св18), 20 лютого 2018 року (провадження 61-4255св18), 25 квітня 2018 року (провадження № 61-1664св17), 21 лютого 2019 року (провадження 51-7411км18). По вказане також вказується у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 127/1684/16-к. (провадження № 51-1371 км 18).

Крім цього, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на усій території України введено воєнний стан.

З огляду на викладене, на момент вчинення правопорушення діє особливий період, а тому правопорушник підлягає адміністративній відповідальності за ч.4 ст.172-11 КУпАП на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи особу порушника, характер вчиненого ним правопорушення, вважаю за доцільне застосовувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу згідно санкції статті, за якою кваліфіковані його дії.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та застосовувати адміністративне стягнення у вигляді виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина