"04" квітня 2023 р. Справа № 363/3717/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 319827 від 30.10.2022 року вбачається, що 30 жовтня 2022 року о 23 год. 35 хв. у с. Катюжанка водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz 240, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції у присутності двох свідків та під відеозапис запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Однак від проходження зазначеного огляду ОСОБА_1 у присутності двох свідків та під відеозапис відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судове засідання з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Кузьмін Євген Олександрович. Будучи повідомленими про їх права та обов`язки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснили суду, що вони не згодні з протоколом про адміністративне правопорушення, вважають, що ОСОБА_1 не вчиняв жодного адміністративного правопорушення, не керував транспортним засобом перед складанням протоколу, а тому не зобов`язаний був проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції. У той же час сам ОСОБА_1 не заперечував факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, однак вказував на те, що не керував транспортним засобом, тим більше у стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на те, що у день складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, внаслідок чого у нього відсутній обов`язок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, то сторона захисту просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання також з`явилися свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будучи повідомленими про їх права та обов`язки, попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведеними під присягу, вони були допитані у судовому засіданні, зміст показань яких буде викладено під час дослідження доказів.

У судове засідання також викликалася свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання ОСОБА_7 до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань та заяв від неї не надходило. Під час судового засідання було встановлено, що ОСОБА_7 виїхала за кордон у зв`язку з чим не може прибути у судове засідання. Сторона захисту та особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечували проти можливості проведення судового засідання за відсутності свідка ОСОБА_7 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у відмові від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом. Тобто, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути зроблена особою, яка керує транспортним засобом.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, відмовляється від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, відмовилися від проходження у встановленому законодавством порядку від проходження огляду. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа, яка здійснювала керування транспортним засобом, відмовилася від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 30 жовтня 2022 року приблизно до 22 год. 00 хв. він був у гостях у своїй рідні за адресою: АДРЕСА_2 . У той день вони святкували день народження молодшого брата, внаслідок чого ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. Оскільки на день народження молодшого брата ОСОБА_1 приїхав на власному автомобілі марки Mercedes-Benz 240, державний номерний знак НОМЕР_1 , то після закінчення святкування постала проблема доставити автомобіль додому ОСОБА_1 . При цьому, як пояснив ОСОБА_1 , він не сідав за кермо вказаного автомобіля, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. У той же час останній раз за кермом автомобіля сидів приблизно о 15 год. 30 жовтня 2022 року.

У подальшому, як пояснив ОСОБА_1 , він подзвонив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким перебуває у дружніх стосунках, та пояснив, що йому потрібен водій, щоб доставити свій автомобіль додому. Для цього ОСОБА_6 зв`язався з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_6 особисто знайомі вже давно та яка має посвідчення водія, і попросив її допомогти підвезти ОСОБА_1 додому разом з його автомобілем. ОСОБА_4 погодилася допомогти ОСОБА_1 , внаслідок чого ОСОБА_6 приїхав за нею на власному транспортному засобі марки Audi та підвіз до місцезнаходження ОСОБА_1 .

По приїзду ОСОБА_4 сіла за кермо транспортного засобу марки Mercedes-Benz 240, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , а сам ОСОБА_1 сів поруч на пасажирське сидіння. Потім вони поїхали до центрального парку с. Катюжанка.

До центрального парку с. Катюжанка ОСОБА_1 їхав разом з ОСОБА_4 , яка керувала його транспортним засобом. До парку також приїхали ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на автомобілі, який належить ОСОБА_6 . Під час перебування у парку у ОСОБА_1 виник конфлікт з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, як зазначив ОСОБА_1 , конфлікт мав місце вже після зупинки та виходу з транспортного засобу, на значній відстані від автомобіля, а тому ОСОБА_3 жодним чином не могла особисто спостерігати та знати чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом.

Після закінчення конфлікту ОСОБА_3 пішла додому, а ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 сіли в автомобіль ОСОБА_1 . При цьому за кермом автомобіля знову сиділа ОСОБА_4 , яка повезла ОСОБА_1 додому. Однак не доїжджаючи додому, на дорозі його автомобіль зупинили люди серед яких була мати ОСОБА_3 , внаслідок чого у них виник конфлікт. Пізніше приїхали працівники патрульної поліції. При цьому в момент приїзду працівників поліції, що ОСОБА_1 , що ОСОБА_4 керування транспортними засобами не здійснювали, оскільки стояли на вулиці та брали участь у конфлікті з матір`ю ОСОБА_3 . Сам автомобіль був припаркований на узбіччі.

Після приїзду працівників поліції, яких на переконання ОСОБА_1 викликала мати ОСОБА_3 , вони відібрали у ОСОБА_1 телефон та почали вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак ОСОБА_1 неодноразово заперечував та повідомляв працівникам поліцї що він не керував автомобілем. Працівники поліції застосовували відносно нього заходи фізичного впливу одягли на руки кайданки, та у подальшому склали протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому свідком його відмови була сама ОСОБА_3 , яка прийшла до місця події після прибуття працівників поліції.

У судовому засіданні було допитано також свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який пояснив, що 30 жовтня 2022 року ввечері йому подзвонив ОСОБА_1 та попросив знайти водія, щоб довезти його додому на його автомобілі, оскільки він вживав спиртні напої. Для цього ОСОБА_6 подзвонив ОСОБА_4 , з якою вони особисто знайомі та підтримують дружні стосунки. ОСОБА_4 погодилася допомогти ОСОБА_1 , а тому ОСОБА_6 на своєму автомобілі марки Audi під`їхав до неї і вже разом вони поїхали до ОСОБА_1 . По приїзду до місцезнаходження останнього, ОСОБА_4 сіла за кермо автомобіля ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 сів поруч з нею на пасажирське сидіння. Вони разом на двох автомобілях: він разом з ОСОБА_8 на своєму автомобілі марки Audi, а ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 , на автомобілі останнього, поїхали до центрального парку с. Катюжанка. Приїхавши до центрального парку він разом з ОСОБА_5 залишився біля свого автомобіля, а ОСОБА_1 вийшовши зі свого автомобіля пішов до парку, де у нього виник конфлікт з ОСОБА_3 , яка у той момент також перебувала у парку. Після повернення з парку, ОСОБА_1 сів на пасажирське сидіння свого автомобіля, а ОСОБА_4 за кермо автомобіля ОСОБА_1 , і вони на двох автомобілях поїхали додому ОСОБА_1 . Не доїжджаючи додому ОСОБА_1 , автомобілю ОСОБА_1 перекрили дорогу матір ОСОБА_3 та її знайомі. Внаслідок цього знову у ОСОБА_1 виник конфлікт, у процесі якого до них під`їхали працівники поліції, які у подальшому склали адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому на запитання суду ОСОБА_6 пояснив, що він впевнений, що 30.10.2022 року у вечірній час ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки здійснювала керування автомобілем ОСОБА_1 тільки ОСОБА_4 .

У судовому засіданні було допитано також свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила суду, що особисто знає ОСОБА_1 та підтримує з ним дружні стосунки більше одного року. Знає, що 30.10.2022 року ввечері автомобілем ОСОБА_1 керувала ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 в цей вечір вживав алкогольні напої. Вона особисто бачила, як за кермо автомобіля ОСОБА_1 сідала ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 сідав спереду на пасажирське сидіння. Зазначає, що ввечері 30.10.2022 вони на двох автомобілях вона разом з ОСОБА_6 на його автомобілі марки Audi, а ОСОБА_4 , яка була за кермом автомобіля ОСОБА_1 разом з останнім поїхали до центрального парку с. Катюжанка. Знає, що у ОСОБА_1 у парку відбувся конфлікт з якоюсь дівчиною. З парку вони поїхали додому до ОСОБА_1 , при цьому за кермом автомобіля ОСОБА_1 також була ОСОБА_4 . Коли вони їхали додому ОСОБА_1 двома машинами, то вони зупинилися внаслідок того, що дорога була перекрита людьми, з якими у ОСОБА_1 в подальшому також виник конфлікт. Вважає, що працівників поліції викликали люди, що блокували проїзд по дорозі. Коли приїхали працівники патрульної поліції, ці люди повідомили, щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Потім за нею приїхав батько, та подальший хід подій вона не спостерігала. Відповідаючи на запитання суду зазначила, що вона впевнена, що 30.10.2022 у вечірній час ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.

У судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила суду, що 30 жовтня 2022 року їй подзвонив ОСОБА_6 та попросив допомогти ОСОБА_1 перегнати його автомобіль до його дому, оскільки останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 , знаючи добре ОСОБА_1 , перебуваючи з ним у дружніх стосунках, маючи водійське посвідчення, погодилася допомогти. Після цього за нею приїхав ОСОБА_6 на своєму автомобілі та відвіз до ОСОБА_1 . Вона сіла за кермо автомобіля ОСОБА_1 , а сам ОСОБА_1 сів поруч на пасажирське сидіння. Разом вони поїхали до центрального парку. Знає, що у парку, між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 виник конфлікт. Після цього, вона знов сіла за кермо автомобіля ОСОБА_1 , а він сів поруч з нею, та вони поїхала до дому ОСОБА_1 . Разом з ними, на другому автомобілі їхали ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Під`їжджаючи до будинку ОСОБА_1 , вони побачили, що дорога була перекрита людьми, серед яких, як з`ясувалось була матір ОСОБА_3 , з якою у ОСОБА_1 також виник конфлікт. Трохи пізніше під`їхали працівники поліції, а вона направилась додому.

При цьому на запитання суду ОСОБА_4 підтвердила, що саме вона 30 жовтня 2022 року ввечері керувала автомобілем ОСОБА_1 , а він сидів поруч з нею на пасажирському сидінні. ОСОБА_4 також пояснила, що вона не бачила та не знає, щоб ОСОБА_1 керував автомобілем у той вечір, а також чи керував цим транспортним засобом хтось ще після того, як вона підвезла ОСОБА_1 додому та припаркувала його автомобіль їй невідомо.

У судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила суду, що 30 жовтня 2022 року близько 21 год.30 хвилин вона перебувала у центральному парку с. Катюжанка, де зустріла ОСОБА_1 , з яким вона знайома, та раніше неприязних стосунків не мала. В цей час, між ОСОБА_1 та нею виник конфлікт, який продовжувався приблизно 30 хвилин. Після закінчення конфлікту вона пішла додому, та по дорозі повідомила своїй матері про відбувшийся з ОСОБА_1 конфлікт. Коли вона вже перебувала вдома, їй подзвонили її знайомі та попросили вийти на вулицю, щоб бути свідком, та засвідчити, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Особисто вона не бачила щоб ОСОБА_1 керував автомобілем, але вважає, що саме так і було. Коли вона вийшла з будинку, то побачила ОСОБА_1 разом з його друзями: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , та працівників поліції. Автомобіль ОСОБА_1 був припаркований, а сам ОСОБА_1 стояв поруч з автомобілем. Вона дійсно написала власноруч пояснення, що ОСОБА_1 керував своїм автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. На запитання суду ОСОБА_3 пояснила, що в дійсності вона не бачила щоб саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Вона була свідком того, як працівники поліції вимагати від ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а останній відмовився. Відповідаючи на запитання суду ОСОБА_3 ще раз зазначила, що вона особисто не бачила, щоб ОСОБА_1 керував автомобілем ввечері 30.10.2022. Чи бачила даний факт свідок ОСОБА_7 , з якою вона також особисто знайома, їй невідомо.

Таким чином, на основі показань свідків судом було встановлено, що ввечері 30 жовтня 2022 року, а саме о 23 год. 35 хв., тобто у день та час складання протоколу та вчинення правопорушення, ОСОБА_1 не здійснював керування своїм транспортним засобом та не сідав за його кермо взагалі. Керування транспортним засобом - автомобілем Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 здійснювалось ОСОБА_4 , яка за попередньою домовленістю, погодилася допомогти ОСОБА_1 довезти його додому та доставити його автомобіль. При цьому у судовому засіданні було досліджено посвідчення водія ОСОБА_4 НОМЕР_2 , з якого підтверджується факт наявності у неї права керування транспортними засобами.

Крім того, суд звертає увагу, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується і показанням свідка ОСОБА_3 , яка в матеріалах справи вказана як свідок правопорушення та процедури огляду на стан сп`яніння. У супереч своїм письмовим поясненнями, ОСОБА_3 , будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, пояснила, що насправді вона не бачила як ОСОБА_1 керував автомобілем 30.10.2022 року.

У матеріалах справи наявний CD-R диск, на якому міститься файл з відеозаписом під назвою «IMG_6525» та загальною тривалістю 03 хв. 07 сек. При дослідженні зазначеного відеозапису судом було встановлено, що відеозапис розпочинається лише з моменту, на якому зображений ОСОБА_1 у кайданках та якому працівники поліції пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Не зважаючи на те, що ці події дійсно мали місце 30 жовтня 2022 року близько о 23 год. 45 хв., суд звертає увагу, що на цьому відеозаписі не відображено ані моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на який вказують працівники поліції, ані моменту зупинки цього автомобіля, ані виходу з нього ОСОБА_1 , ані будь-яких інших обставин та фактів, які вказують на причетність ОСОБА_1 до керування цим автомобілем.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, однак при цьому неодноразово вказував працівникам поліції на те, що він не керував транспортним засобом та не є його водієм. Працівники поліції, як вбачається з відеозапису, не відреагували на зауваження ОСОБА_1 та продовжили вимагати від нього проходження огляду на стан сп`яніння.

Судом враховано, що ОСОБА_1 попросив працівників поліції зняти кайданки з його рук для того, щоб він міг пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки попередні спроби були невдалими. Однак працівники поліції заперечили можливість їх зняття, при цьому, погрожуючи затягнути кайданки ще сильніше. Працівники поліції вимагали від ОСОБА_1 , щоб він належним чином проходив огляд на стан сп`яніння. Таким чином, працівники поліції, застосовуючи психологічний примус у вигляді погрози посилення міри та сили застосування заходів фізичного впливу, змушували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак у зв`язку з неможливістю останнього пройти огляд належним чином, працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол за відмову від проходження огляду.

У матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в яких вона зазначає, що бачила як ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Однак оскільки зазначений свідок, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився, що унеможливлює отримання від нього показань та їх безпосереднє дослідження судом, то суд критично ставиться до письмових пояснень свідка, що наявні у матеріалах справи. На додаток до цього суд звертає увагу, що обставини та факти у цих письмових поясненнях спростовуються наданими в судовому засіданні показаннями свідків.

З урахуванням цього суд доходить висновку, що матеріали справи у переважній більшості містять докази, які стосуються проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження. Наявний у матеріалах справи відеозапис фіксує лише проходження ОСОБА_1 огляду та його відмову, однак на ньому не відображено ані зупинення транспортного засобу, ані керування ним ОСОБА_1 ані сам транспортний засіб, ані будь-яке інше підтвердження факту керування автомобілем.

При цьому суд критично ставиться і до вказаного відеозапису як такого, що був створений за допомогою технічного носія, інформація щодо якого відсутня у матеріалах справи, а також оскільки на ньому зафіксовано істотне порушення вимог чинного законодавства примушування особи за допомогою психічного примусу до проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутність пропозиції пройти огляд у медичному закладі у зв`язку з неможливістю пройти на місці зупинки транспортного засобу.

Одночасно з цим єдиним належним доказом, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є протокол про адміністративне правопорушення. Але протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол не може бути єдиним, однозначним та беззаперечним доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу, у тому числі аудіо - та відеозапису, пояснень свідків, на основі яких суд мав би можливість встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, немає жодного доказу виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу відповідно до п. 1.10 ПДР України - водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що чинним законодавством заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також обов`язок на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння покладається лише на осіб, які відповідно до чинного законодавства визнаються водієм транспортного засобу. Внаслідок цього до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду можуть бути притягнуті лише ті особи, які є водіями у розумінні чинного законодавства та здійснюють керування транспортними засобами.

Одночасно з цим суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять жодного доказу, на основі якого суд міг би встановити, що ОСОБА_1 є водієм у розумінні чинного законодавства, а також встановити, що він керував транспортним засобом. Отже, ані факт того, що ОСОБА_1 є водієм, ані факт того, що він керував автомобілем, не доведені особами, уповноваженими на збирання доказів в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 не є водієм у розумінні чинного законодавства та не здійснював керування транспортним засобом, то відповідно до вищевикладених нормативних приписів на нього не поширюється обов`язок на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Внаслідок цього ОСОБА_1 не може нести відповідальність за порушення обов`язку, який відповідно до чинного законодавства на нього не покладається.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас