печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

27.05.2022 о 18 год. 15 хв. в м. Києві на вул. Наддніпрянське Шосе, 3-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мазда, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Шевчишин Р.О.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та спочатку пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду, оскільки йому не було запропоновано ні пройти тест на приладі «Драгер», ні проїхати у медичний заклад. Проте ОСОБА_1 успішно виконав всі вимоги поліцейського щодо вправ для виявлення ознак сп`яніння, проте поліцейські були негативно налаштовані. Згодом працівники поліції повідомили, що необхідно буде залучити свідків, у зв`язку з тим, що їхні боді-камери не працюють (розряджені), на що ОСОБА_1 погодився. Після залучення свідків на поліцейськими було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказав, що написав в поясненнях в протоколі, що має терміново їхати у справах і згоден пройти огляд на кілька годин пізніше, оскільки на написанні таких поясненнях наполягала його подруга, яка перебувала разом з ним в машині. Чому він написав про згоду пройти огляд на декілька годин пізніше, якщо пройти такий огляд йому не пропонували, пояснити не зміг.

На уточнюючі питання судді в ході розгляду справи спочатку повідомив, що частину спілкування із поліцейськими після залучення свідків пам`ятає погано, оскільки був обмежений у часі, поспішав, був зобов`язаний повернути автомобіль, яким керував. Потім повідомив, що після залучення свідків відмовився проїхати для проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник вважав відсутніми в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі просив закрити. Вказав, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, зокрема право на правову допомогу і залучення захисника, обставини огляду не нібито відмови в його проходженні не зафіксовані технічними засобами відеофіксації, у зв`язку із чим ОСОБА_1 на адресу начальника Управління патрульної поліції у місті Києві Зозулі Ю.Г. 30.05.2022 подано скаргу на дії працівників патрульної поліції.

Також захисник просив звернути увагу на те, що в протоколі вказано, що ознаки сп`яніння виражалися у блідості обличчя та відсутності реакції зіниць очей на світло, але це повинен визначати лише лікар та лише у спеціалізованому закладі, проте направлення в медичний заклад працівниками поліції не надавалося.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надходжу наступних висновків.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія) - ПДР не містять.

В ході судового розгляду, а саме під час допиту суддею особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказав, що в присутності свідків він відмовився він проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у зв`язку з необхідністю повернути транспортний засіб, яким керував до зупинки працівниками поліції. Факт керування ним транспортним засобом ним також не заперечувався.

Окрім цього, даний факт також підтверджується і поясненням ОСОБА_1 , написаними власноруч в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №076576 у відповідній графі, а саме «маю терміново їхати у справах, згоден пройти огляд на кілька годин пізніше. Мої права мені не було роз`яснено, право на адвоката не пояснено». З наведених в протоколі пояснень, не дивлячись на подальші пояснення ОСОБА_1 , якими він намагається виправдати допущене порушення, вбачається, що йому було зрозуміло необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, проте він зазначив про можливість проходження такого огляду тільки через декілька годин, що з огляду на положення ч. 4 ст. 266 КУпАП (вимога щодо проходження такого огляду не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення), є неможливим та свідчить про фактичну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

В судове засідання здійснювався виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інспектора УПП у м. Києві, старшого лейтенанта поліції Корчака А. В., яким складено протокол про адміністративне правопорушення, проте в судове засідання для розгляду протоколу вони не з`явились.

Аналогічне клопотання заявлено захисником Шевчишиним Р. О. в судовому засіданні, - про допит свідків з метою підтвердження або спростування ними факту відмови ОСОБА_1 від освідування.

З урахуванням наданих ОСОБА_1 пояснень суддя вважав можливим завершити розгляд справи без допиту свідків, на підставі наявних доказів, оскільки обставини, у зв`язку із якими заявлено клопотання про допит свідків, встановлено на підставі інших доказів.

Суддя не приймає до уваги як такі, що виключають порушення ОСОБА_1 вимог ПДР доводи захисника про те, що встановлювати ознаки сп`яніння має право лише лікар та лише у спеціалізованому закладі, оскільки відповідно до п. 2 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 12 розділу II Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, у разі виявлення у водія на місці зупинки ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський має направити його до закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду, та не має повноважень та спеціальних знань для самостійного визначення, чи є виявлені ознаки сп`яніння фізіологічними особливостями організму водія, наслідком його хвороби тощо.

Також суддя не бере до уваги заперечення захисника щодо ненадання ОСОБА_1 направлення на самостійне проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки ч. 4 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться лише в присутності поліцейського, а недотримання такого порядку відповідно до ч. 6 цієї ж статті тягне за собою недійсність огляду.

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 самостійно звертався до лікаря-нарколога у спеціалізований медичний заклад для проходження огляду суду надано не було.

Доводи захисту щодо нездійснення відеофіксації події не свідчать про незаконність складання протоколу, оскільки частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено як здійснення огляду як із застосуванням технічних засобів відеофіксації, так і за участю свідків у разі неможливості такої фіксації. Отже при фіксації порушення та складенні протоколу вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, з огляду на матеріали справи та пояснення самого ОСОБА_1 , який підтверджує та не оспорює залучення свідків, дотримано.

Доводи щодо нероз`яснення ОСОБА_1 його прав, зокрема права на захисника, наявності в його діях складу порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують.

Так, з огляду на положення ч. 3 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також право не підписувати протокол, зазначивши у полі для зауважень мотиви своєї відмови від його підписання. Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, порядку його складання зазначені ОСОБА_1 в самому протоколі.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, вичерпно роз`яснені ОСОБА_1 суддею перед початком розгляду протоколу. Будь-які підстави вважати про наявність негативних непоправних наслідків для провадження внаслідок роз`яснення таких прав не після складення протоколу (навіть у разі, якщо такого не було здійснено поліцейськими), а в судовому засіданні, не встановлено, та ОСОБА_1 на такі наслідки не посилався.

Щодо його зауважень щодо нероз`яснення права на адвоката, суддя зауважує, що Кодексом України про адміністративне правопорушення право особи мати захисника передбачено під час розгляду справи, а не складання протоколу (ст. ст. 256, 268 КУпАП).

Під час розгляду справи в суді до розгляду допущено захисника ОСОБА_1 - адвоката Шевчишина Р.О., реалізацію всіх передбачених КУпАП прав ОСОБА_1 , в тому числі права мати захисника, дотримано.

З урахуванням викладеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, безсумнівно доведена доказами, а саме даними, що містять в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №076576;

- поясненнях самого ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні;

- письмових поясненнях свідків, долучених до протоколу.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При призначенні стягнення правопорушнику суддя, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько