Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/111/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Ябчик Н. М.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Харути В.А., представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Забродіна С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Харути В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №107664 ОСОБА_1 01.10.2020 року о 09.50 годині, на 63 км. автодороги Знам`янка-Луганськ-Ізварино, керуючи транспортним засобом «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком обгону не переконався в безпечності маневру здійснив обгін транспортного засобу «Шевролет Нива», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_3 та в подальшому з «Шевролет Нива», в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.14.2 (а) Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП; довідкою про результати проведеної перевірки матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2020, рапортом від 01.10.2020, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2020, письмовими пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та фототаблицею з місця ДТП, висновком від 05.05.2021 №952/953/21-27 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи, згідно з яким у даній дорожньо-транспорній ситуації дії водія автомобіля «Land Rover» ОСОБА_1 , не відповідали вимогам пп. 10.1 та 14.2 (а) ПДР. Водночас з дня вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , а саме 01 жовтня 2020 року, пройшло більше трьох місяців, а тому строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, закінчився.

Вапеляційній скарзі захисник-адвокат Харута В.А. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та винести нову постанову, якою закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 107661 щодо ОСОБА_1 за фактом ДТП, що сталася 01.10.2020 року був складений лише 11.11.2020 року, тобто майже через 30 днів після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП України та є істотним процесуальним порушенням. Звертає увагу на те, що згідно висновків експерта дії водія автомобіля «Land Rover» ОСОБА_1 мали бути спрямовані на дотримання вимог п.п. 2.3 (б) і (д), 10.1 та 14.2 (а) ПДР, проте доказів недотримання ОСОБА_1 цих вимог ПДР по справі не встановлено, натомість суд першої інстанції дану обставину не врахував. Крім того, суд першої інстанції незаконно не прийняв до уваги висновок експерта судової інженерно-транспортної експертизи від 05.05.2021 №952/953/21-27, в тій частині, що встановити дії кого з водіїв перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП не представляється можливим. В оскаржуваному рішенні суд обмежився лише викладом пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводів заперечення захисника про закриття справи, пояснень потерпілих, свідків та в основу свого рішення поклав висновки експерта, які не є визначальними у встановлені причинного зв`язку між діями учасників ДТП та її наслідками, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки пропущений з поважних причин, так як оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 18 січня 2023 року, однак оголошено тільки резолютивну частину даного рішення, що позбавило сторону захисту можливості подати апеляційну скаргу на дане рішення у встановлений законом десятиденний строк. Повний текст оскаржуваної постанови було направлено на електронну пошту захисника - адвоката Харути В.А. 27 січня 2023 року, що підтверджується супровідним листом.

В запереченнях потерпіла ОСОБА_2 та її представник - адвокат Забродін С.І. заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника Харути В.А., посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, а постанову суду першої інстанції вважають законною та обґрунтованою у зв`язку з чим просили залишити її без змін.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши висновок захисника ОСОБА_1 адвоката Харути В.А. про поновлення строку та підтримавши подану апеляційну скаргу, висновок представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Забродіна С.І., який заперечував проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду залишити без зміни, зваживши та проаналізувавши доводи клопотання та апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що в судовому засіданні суду першої інстанції було проголошено лише резолютивну частину оскарженої постанови, а тому захисник Харута В.А. була позбавлена можливості своєчасно звернутись з апеляційною скаргою, що на думку апеляційного суду є поважною причиною пропуску такого строку та достатньою підставою для його поновлення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які є аналогічними доводам підчас розгляду справи судом першої інстанції, перевіривши докази, які суд поклав в основу свого рішення, апеляційний суд вважає, що викладений в постанові суду висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вищезазначеного положення закону, підтверджується безпосередньо дослідженими судом першої інстанції письмовими та іншими доказами.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується обставинами, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №107661 від 11 листопада 2020 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця ДТП від 01.10.2020, на якій зафіксовано напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення та пошкодження автомобілів з детальним їх викладом; поясненнями ОСОБА_2 відповідно до яких вона 01.10.2020, керуючи транспортним засобом «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухалась по правій смузі, у бік м. Олександрія, зі швидкістю близько 90 км/год. та на 63 км автодороги Знам`янка-Луганськ-Ізварино, попереду неї рухався транспортний засіб «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , який вона вирішила обігнати. Перед початком маневру переконалася, що останнім не буде створено перешкоду для руху інших водіїв транспортних засобів, ввімкнула лівий покажчик повороту та розпочала обгін, виїхавши на зустрічну смугу. Коли передня частина її автомобіля порівнялася з задньою частиною автомобіля «Land Rover» та водій останнього різко розпочав змінювати напрямок руху, перестроюючись в ліву смугу. Для убезпечення свого життя та уникнення зіткнення з транспортним засобом «Land Rover», спробувала гальмувати та скерувати автомобіль ліворуч на узбіччя. В результаті чого відбулася ДТП, а саме її транспортний засіб «Renault Logan» зіткнувся переднім правим крилом з передніми лівими дверцятами транспортного засобу «Land Rover». Однак після зіткнення, її транспортний засіб повело в некерований занос. В результаті дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль зазнав ушкодження правої частини переднього бамперу, правого крила передньої правої фари; висновком експерта від 05.05.2021 №952/953/21-27 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи, згідно з яким у даній дорожньо-транспорній ситуації дії водія автомобіля «Land Rover» ОСОБА_1 , не відповідали вимогам п. 10.1 та 14.2 (а) ПДР України. За умови виконання водієм автомобіля «Land Rover» ОСОБА_1 вимог п.2.3 (б) і (д), 10.1 та 14.2 (а) ПДР, останній мав технічну можливість не створювати небезпеку для руху водію автомобіля «Renault Logan», і тим самим мав технічну можливість уникнути створення умов, що призвели до ДТП.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника Харути В.А., які є аналогічними з її позицією під час розгляду судом першої інстанції, про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає їх неприйнятними, з огляду на таке.

За змістом положень ст. 254 КУпАП, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи винуватості у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій, що узгоджується з вимогами ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, після ДТП, яка мала місце 01 жовтня 2020 року, слідчим ВР ЗСТ СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснювалась перевірка та встановлення обставин ДТП на предмет наявності складу кримінального правопорушення, працівниками поліції було отримано додаткові пояснення учасників пригоди, які долучені до матеріалів справи.

Отже, очевидно, що для отримання пояснень не лише у потерпілого, але і свідків, інших учасників ДТП для складання протоколу потрібен певний час і тільки після отриманням посадовою особою, уповноваженої складати протокол достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також вжиття заходів для виклику особи для надання пояснень, такі протоколи складаються.

Тому, після здійснення перевірки, слідчим була складена відповідна довідка, яка разом з матеріалами ДТП та супровідним листом № 0646/27-2020 від 09.10.2020 була направлена до Управління патрульної поліції у Кіровоградській області для виклику особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та для складання відповідного протоколу, що вказує на відсутність у діях працівників поліції будь-яких невідповідностей вимогам ст. 254 КУпАП та узгоджується з п. 6 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року.

Більш того, складення протоколу з порушенням процесуальних строків само по собі не може виключати склад адміністративного правопорушення, а стосується питання його допустимості, як доказу, тобто його оформлення (збирання доказу) відповідно до встановленого законом порядку.

Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 254 КУпАП унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, твердження про те, що протокол складений після спливу 24-годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Аналогічно, апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника Харути В.А. щодо відсутності в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 14.2 ПДР України з огляду на наступне.

Відповідно до п.14.2 ПДР України, передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися у тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгін.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не оскаржується в апеляційній скарзі, дорожньо-транспортна пригода мала місце на 63 км. автодороги Знам`янка-Луганськ-Ізварино, на зустрічній смузі для руху транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В матеріалах справи наявна схема ДТП, яка складена у відповідності з вимогами наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

У вказаній схемі зафіксовано наступне: ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїжджої частини та наявність пошкоджень, які отримали автомобілі.

Так, внаслідок ДТП в автомобіля «Land Rover» виявлено пошкодження лівої передньої та задньої дверцят, пошкодження лакофарбового покриття, правого заднього крила, бампер. В автомобіля «Renault Logan» виявлено пошкодження правого переднього крила, бампер, наявність пошкоджень лакофарбового покриття.

При цьому, характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів підтверджують факт спричинення їх внаслідок порушення правил дорожнього руху саме водієм «Land Rover» ОСОБА_1 , який перед початком обгону не переконався в безпечності маневру, здійснив обгін транспортного засобу «Шевролет Нива», внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault Logan».

Отже, виходячи з аналізу механізму та характеру пошкоджень транспортних засобів, а також з наявних у матеріалах справи доказів, в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам ПДР України, зокрема вимогам п. 14.2 (а) та знаходились в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Більш того, як схема місця ДТП так і протокол огляду місця події, підписані учасниками події без будь-яких зауважень.

При цьому, твердження захисника Харути А.В. про винуватість в даній дорожньо-транспортній пригоді виключно ОСОБА_2 , яка, рухаючись позаду ОСОБА_1 , бачила, що попереду неї рухається автомобіль з увімкненим показником повороту, здійснила обгін цього автомобіля, тобто порушила 14.2 (б) ПДР України, є безпідставними, оскільки спростовуються поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , даними схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення та пошкоджень, які отримали автомобілі в результаті цього, а також наявними в матеріалах справи на підтвердження цих обставин фотознімками та протоколом місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2020.

Більш того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до вимог КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому протоколу щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП до суду не надходило.

Твердження захисника Харути В.А. про те, що судом першої інстанції не встановлений причинний зв`язок з виникненням даної ДТП, не встановлені обставини, чи мав водій ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2 технічні можливості попередити зіткнення, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови були досліджені всі матеріали справи та встановлено причинний зв`язок між порушенням п.14.2 (а) ПДР з боку ОСОБА_1 з подією ДТП саме за наведених у протоколі обставинах.

Так, згідно висновку експерта від 05.05.2021 № 923/953/21-27, який є чинним і не оспореним учасниками справи, «у даній ДТП дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 та 14.2 ПДР, відповідно до яких вказаний водій мав технічну можливість не створювати небезпеку для руху автомобілю під керуванням ОСОБА_2 і тим самим мав технічну можливість уникнути створення умов, що привели до ДТП». Отже, з наведеного прямо вбачається причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та безпосередньо ДТП.

Більш того, за умови виконання водієм автомобіля «Land Rover» ОСОБА_1 вимог п.2.3 (б) і (д), 10.1 та 14.2 (а) ПДР, останній мав технічну можливість не створювати небезпеку для руху водію автомобіля «Renault Logan», і тим самим мав технічну можливість уникнути створення умов, що призвели до ДТП.

Доводи захисника Харути В.А., що водій ОСОБА_2 під час здійснення обгону не увімкнула завчасно покажчик повороту та не надала переваги в русі ОСОБА_1 , як такому що першим почав відповідний маневр, розцінюється судом критично, оскільки вони не підтверджені жодним доказом і ґрунтуються тільки на поясненнях ОСОБА_1 та є обраною формою захисту.

Отже, досліджені апеляційним судом матеріали провадження переконують суд у тому, що ОСОБА_1 , виконуючи маневр обгону не пересвідчився у його безпечності, не надав дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , яка розпочала виконання маневру обгону, що спричинило зіткнення транспортних засобів і їх пошкодження.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а протилежні цьому доводи апеляційної скарги захисника Харути А.В., як і доводи про невинуватість ОСОБА_1 та про порушення водієм ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, є не обґрунтованими.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного перегляду не встановлено.

З огляду на викладене, ні працівником поліції, ні суддею суду першої інстанції не були порушені вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, а тому відповідні твердження сторони захисту є не обгрунтованими, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, оскільки з моменту вчинення зазначеного діяння сплинув тримісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП, тому суд дійшов правильного висновку, що провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП підлягало закриттю.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд уважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику Харуті В.А. строк на апеляційне оскарження постанови Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Харути В.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: