Провадження № 3/522/2232/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2023 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду 25 листопада 2022 року, ОСОБА_1 , 29 жовтня 2022 року о 22 годині 40 хвилини в м. Одеса, по Фонтанській дорозі, біля буд. 83А, керуючи т/з «KIA Rio» д.н.з. НОМЕР_2 , керував з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у спеціальному закладі охорони здоров`я на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 358908 від 29 жовтня 2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В судове засідання 03 квітня 2023 року з`явився ОСОБА_1 разом із захисником адвокатом Каранфіловим В.В. Зазначили, що працівниками поліції безпричинно зупинено транспортний засіб ОСОБА_1 . Заперечували, щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 пояснив, що не перебував у стані будь-якого сп`яніння. Пройшов огляд на стан сп`яніння на місці, та на запитання поліцейських пройти огляд у медичному закладі неодноразово стверджувано погодився, що можуть підтвердити його пасажири, які стали свідками даної події. Вказав, що перед самим складенням протоколу, поліцейська зазначила йому, що їхати в медичний заклад для проходження огляду не має сенсу, оскільки результат буде очевидним, та однозначно за результатами огляду буде виявлено, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Стверджував, що на момент описаної у протоколі події, мав стійку ходу, зрозуміло та адекватно відповідав на запитання.

Захисник також вказав, що відеозапис, який доданий до матеріалів справи, не відображає усіх подій, які відбувалися, в тому числі останньої частини відеозапису № 3. У зв`язку з цим зазначив, що ОСОБА_1 двічі під відеозапис однозначно дав свою згоду на проведення медичної експертизи, жодного відеозапису особистої відмови від проведення медичної експертизи у наданих відеозаписах немає.

Звернув увагу суду на не зазначення у протоколі у відповідних графах свідків, так і відсутність їх письмових пояснень у матеріалах справи. В свою чергу, захисник пояснив, що дані особи весь час були присутні на місці події, брали участь у діалозі з поліцейськими, вказували на відсутність ознак сп`яніння у водія, що підтверджується відеозаписом.

В судове засідання 03.04.2023 року з`явились свідки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Склали присягу свідка та надали пояснення, зазначивши, що перебували перебували в той вечір у кафе. Викликали таксі, водієм якого був ОСОБА_1 . Зазначили, що в ході поїздки та бесіди із водієм жодних ознак сп`яніння у водія не вбачали. Останній вів себе адекватно, ПДР не порушував, вів конструктивний діалог. Підтвердили, що в ході розмови з поліцейськими, після зупинки транспортного засобу, водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та не відмовлявся прослідувати у медичний заклад для огляду також. Також зазначили, що чули як поліцейська відмовляла водія не їхати для огляду у медичний заклад, оскільки в цьому не має сенсу та все одно за результатом огляду буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.

Також суд встановлює, що 31 березня 2023 року до суду надійшли письмові заперечення по справі подані захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в яких просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи у сукупності надані докази, заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до наступних висновків.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до приписів ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. При складанні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка в протоколі.

У відповідності до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.256 КУпАП України визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КпАП України).

Зі змісту протоколу вбачається, що 29 жовтня 2022 року о 22 годині 56 хвилини інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП було складено протокол серії ААД №358908 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, за результатом порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку із встановленням о 22 годині 40 хвилин за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, біля буд. 83А факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 , з огляду на підозру у інспектора на перебування водія з ознаками наркотичного сп`яніння.

Доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, поліцейськими до суду надані тільки наступні матеріали: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №358908 від 29.10.2022 року, Довідку згідно інформаційного порталу Національної поліції, про те, що протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану, наркотичного сп`яніння, відеозапис з місця події.

В свою чергу, суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення у графі «До протоколу додаються:» зазначено: «відеозапис з ПВР 471602, 470622, 474897».

В першу чергу, суд зазначає, що поліцейський у своїх діях має керуватися зокрема Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.).

Досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення, суд вказує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопрушення повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно п.3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд встановлює, що підставу вважати про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння Інспектор у протоколі обґрунтовує, тим що у водія у 21 годині 40 хвилин за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, біля буд. 83А, під час керування авто, були виявлені ознаки сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п.8 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису, наданого на запит суду, вбачається, що свідки, під час відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, залучені не були, що не відповідає вимогам вищезазначеної Постанови КМУ.

Досліджуючи відеозапис, який наданий до протоколу у якості доказу, суд вбачає наступне.

О 23 годині 37 хвилин на відеозапису пасажири автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , зазначають , що ОСОБА_1 знаходиться у тверезому стані.

О 23 годині 38 хвилин ОСОБА_1 особисто звертається до поліції з проханням провести ще раз перевірку або тест на його тверезість. Після відмови на проведення тесту, або повторної перевірки о 22 годині 39 хвилин ОСОБА_1 зі словами : «Вы мне не оставляєте выбора» погоджується на проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Суд також встановлює, що на відео присутні свідки, які надають усні пояснення, але, їх дані супереч зазначеним вище вимогам Закону, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення не внесені, а також не відібрані пояснення.

З відеозапису також вбачається, що після огляду водія (проходження водієм тесту на стан сп`яніння на місці) о 22 годині 39 хвилин ОСОБА_1 погоджується на проведення експертизи .

О 23 годині 44 хвилини ОСОБА_1 вдруге погоджується на проведення медичної експертизи, погоджується ствердливою та однозначною відповіддю : «Да. Едем.» . Після чого, відеофіксація розмови з ОСОБА_1 не ведеться.

З третьої частини відеозапису, яка знята на камеру поліцейського, який стояв в стороні від водія та іншого поліцейського, яка вела розмову із ОСОБА_4 , суд вбачає, що о 22 годині 48 хвилин, поліцейській (жінка) протягом двох хвилин розмовляє з ОСОБА_1 . Відеозапису, цієї розмови, безпосередньо з її нагрудної камери немає.

Після розмови з ОСОБА_1 , відповідно до відеозапису о 22 годині 50 хвилин поліцейський (жінка) повертається до колег поліцейських та повідомляє ,що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичної експертизи.

Далі відеозапис показує лише поліцейського , який складає протокол про адміністративне правопорушення.

Щодо висновку дослідження обставин, зафіксованих на третій частині відеозапису, суд зазначає, що ОСОБА_1 двічі однозначно дав свою згоду на проведення огляду на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, жодного відеозапису особистої відмови від проведення такого огляду у наданих відеозаписах відсутні. Свідки такої відмови, по справі відсутні.

У оглянутих відеоматеріалах немає у жодному запису, кадру, де ОСОБА_1 особисто відмовляється від проведення медичної експертизи.

Також, суд враховує покази свідків, надані у судовому засіданні, які також зазначили, що ОСОБА_1 жодного запропонованого разу не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

З відеозапису не можливо встановити, що за результатом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, як зазначено у протоколі, поліцейський залучає двох свідків та в їх присутності, фіксує відмову водія та після чого складає протокол.

В свою чергу, суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення, у графі «Свідки чи потерпілі» відомості про таких осіб не зазначено.

Вказане не відповідає вимогам п.8 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

У зв`язку з тим, що розмову поліцейського з водієм о 22:48-22:50 не було записано та не надано до суду у якості доказу, суд критично ставиться до таких дій поліцейських, в частині вибіркової необхідності фіксації всіх обставин, при встановленні підстав для складання та самої процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З цього приводу, суд зазначає, що відповідно п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним, а відтак його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року по справі N 216/5226/16-а (2-а/216/33/17).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Розділу І Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 встановлено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно ст. 5 Розділу II зазначеної Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом III даної Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Суд звертає увагу на те, що обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Інспектор поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини адміністративного правопорушення, виявити як ті обставини, що вказують на вину, так і ті, що вказують на невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до приписів положення ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зокрема з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положення ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КпАП України, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, суд, керуючись ст. 252 КпАП України, повинен надати належну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись при цьому лише законом та правосвідомістю.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Крім того, 29 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справ № 310/4923/17(2-а/310/157/17) вказав, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" від 09.06.2011 р.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення і винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія і вина особи повинні бути прирівняні до доведеної невинності цієї особи.

При таких обставинах, з урахуванням доказів, які наявні в матеріалах справи факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Таким чином, оцінюючі у сукупності усі фактичні обставини даної справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що останній відмовився без поважних причин від проходження огляду на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст постанови суду складено 06 квітня 2023 року.

Суддя: А.В. Науменко