П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1703/23

Провадження № 3/348/855/23

04 серпня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Бурдун Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Дмитрук С.І.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності адвоката Проворова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду матеріали адміністративної справи, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює обліковцем ТОВ «ПБС», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні одну неповнолітню дитину, на яку протягом року не накладали адміністративне стягнення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 336633 від 16.07.2023, 16 липня 2023 року о 01 годині 10 хвилин в м. Надвірна, по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком № 46 від 16.07.2023, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному не визнала, обставини, викладені у протоколі не підтвердила, зазначила, що протокол у її присутності не складали, письмові пояснення не відбирали, єдиним документом, який вона підписала, був висновок у лікарні. Водійське посвідчення не вилучали, не відсторонювали від права керування. Не наддали змогу скористатися правовою допомогою. Протокол про адміністративне правопорушення їй не надсилали засобами поштового зв?язку. Працівниики поліції не говорили їй, що вона має якісь ознаки сп?яніння.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Проворов І.В. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі. Зазначив, що працівниками поліції була повністю порушена процедура огляду та порядок оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначив, що місце вчинення правопорушення та місце складення протоколу про адміністративне правопорушення різняться. Особа направлялася для проведення «медичного огляду», а не для проведення огляду на стан алкогольного спяніння, ак це визначено законодавством. Право на правову допомогу не було роз?яснено, та не було забезпечено. В присутності ОСОБА_1 було складено лише висновок у лікарні. Протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 складений не був, також не був їй направлений по пошті. Рапорт працівника поліції, який міститься в матеріалах справи, не містить дати. Так само не містять дати та часу зйомки два перші відео, які, ймовірно зроблені на мобільний телефон, що не передбачено вимогами Інструкції. Також відсутність часу не дозволяє зробити висновок про дотримання двохгодинного терміну для проведення огляду на стан сп?яніння. Відсторонення особи від керування не відбулося, жодних дій щодо цього працівниками поліції вчинено не було. Конкретних ознак сп?яніння у протоколі не зазначено, відсутні вони також і на відео. Також зазначив, що він звертався з адвокатським запитом до КНП «Надвірнянська ЦРЛ» з проханням надати інформацію щодо сертифіката про проходження ОСОБА_2 тематичного удосконалення, копю акту медичного огляду щодо ОСОБА_1 , копію висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , копію журналу реєстрації медичних оглядів, копію сертифікату про метрологічну повірки вимірювальної техніки, яка використовувалася під час огляду ОСОБА_1 , однак відповіді на свій запит не отримав. Також наголосив, що обов?язок щодо збирання доказів покладається саме на працівника поліції. У зв?язку з грубим порушенням процедури огляду просить закрити провадження по справі.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно законодавства України.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обставин скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано такі докази, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення:

протокол про адміністративне правопорушення ААД № 336633 від 16.07.2023 (а.с.1);

рапорт поліцейського СРПП Надвірнянського РВП (а.с.2), при цьому, суд зазначає, що вказаний рапорт не містить дати складання;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами якого зафіксовано те, що огляд на місці не проводився, а проводився в медичному закладі (а.с. 3);

направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП «Надвірнянська ЦРЛ» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.4);

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.07.2023, в якому зазначено, що станом на 16.07.2023 на 01 год. 56 хв. водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,450 проміле (а.с.5);

довідка Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 17.07.2023 про те, що ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія НОМЕР_2 від 05.09.2019, яке не вилучалося (а.с.6);

оптичний диск СD-R (а.с. 7), на якому наявні три відеофайли.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 336633 від 16.07.2023, 16 липня 2023 року о 01 годині 10 хвилин в м. Надвірна, по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком № 46 від 16.07.2023, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол складений та підписаний працівником поліції, який склав протокол. У графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено «відмовився».

Згідно ч.2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.ч.2-4 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні за своєю суттю вимоги передбачені п.8, 12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 , оскільки остання відмовилася від підпису та отримання копії протоколу.

Однак, матеріали справи не містять відомостей і про те, що поліцейські, після відмови ОСОБА_1 від отримання другого примірника протоколу, вживали заходів для його вручення, зокрема, шляхом направлення рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник адвокат Проворов І.В. зазначили, що в присутності ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не складався, письмові пояснення не відбиралися, права та обов?язки роз?яснені не були, право на захист роз?яснене також не було та не було забезпечене. Коли ОСОБА_1 намагалася зв?язатися із своїм адвокатом, працівники поліції повідомили їй, що «чекати вони не будуть». Взагалі жодного докумену, крім висновку в лікарні, ОСОБА_1 не підписувала.

В той же час, вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зокрема, зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних про вручення копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та ознайомлення зі змістом протоколу, свідчить про істотне порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки їй фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, їй не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Рапорт поліцейського не може слугувати доказом винуватості особи, оскільки рапорт фактично є документом внутрішнього користування і його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020). Крім того, рапорт який міститься в матеріалах справи, не містить дати його складання.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовано результати огляду на стан сп`яніння: «не проводився на місці, проводився в медичному закладі», у графі «з результатами згоден» зазначено « ОСОБА_1 відмовилася». При цьому, суд зазначає, що вказаний акт не містить ні дати, ні часу складення, тому вказаний акт не може бути належним та достатнім доказом на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що вказаний акт в присутності ОСОБА_1 складений не був.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно п.1,4,5,6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі-Інструкції), відповідно до якої водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У судовому засіданні оглянуто оптичний диск з відеозаписами, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому суд зазначає, що досліджені відеозаписи не містять фіксування факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а також не містять фіксування процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і складення акту огляду на стан сп`яніння.

Суд також зауважує, що роз`яснення працівниками поліції водієві прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, вказані відеофайли не містять.

В порушення вимог ст. 283 КУпАП відсутні відомості про технічний пристрій, на який проводилася зйомка відео, яке було долучено у якості доказів до матеріалі засіб, яким здійснено відеозапис.

В постанові ВС/КАС № 524/1284/17 від 19.02.2020 року, зазначено, що в постанова в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відео фіксація. Якщо в постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відео фіксація, то даний відеозапис є недопустимим доказом.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, за допомогою якого технічного запису були здійснені відеозаписи, то додані до матеріалів справи відеозаписи на оптичному диску не можуть бути належним та допустимим доказом на підтвердження обставин скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, то суд зазначає, що частини 2-3 ст. 266 КУпАП визначають, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вищевказані вимоги також дублюються у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок), де у п. 6 зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Також відповідно до ч.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі- Інструкція) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вищезазначених нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проходження медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У ч.7 розділу 1 вказаної Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1103 огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). В оформленому висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.07.2023 року (надалі - Висновок) зазначено про використання спеціального технічного засобу Алкофор 405. Проте у матеріалах справи відсутні документи на вказаний спеціальний технічний засіб, а саме: свідоцтво про метрологічну повірку.

Також згідно пункту 3 розділу III Інструкції № 1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. З даних, зазначених у п.7 висновку, вбачається, що огляд проводився лікарем ОСОБА_2 , однак, матеріали справи не містять будь-яких документів, які підтверджують проходження вказаним лікарем тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно частини 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, доданий до матеріалів справи висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.07.2023, не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження обставин скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Окремо суд зауважує, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом в порушення вимог ч.1 ст. 266 КУпАП та п. 4 Порядку № 1102.

В даному випадку судом встановлено істотні порушення порядку оформлення та вручення протоколу про адмінстративне правопорушення згідно ст. 254 КУпАП, грубі порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння, визначеної ст. 266 КУпАП та Інструкцією № 1413/27858; Порядком № 1103.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП суду надано не було.

На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У даній ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Тим самим, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та доводи її захисника - адвоката Проворова І.В., суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, що є суттєвим в даній категорії справ.

З урахуванням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 9, п. 1 ст. 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складений 08.08.2023.

Суддя Т.А.Бурдун