П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 за ст.185 КУпАП, -

встановив :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №268288 вбачається, що 14.08.2022 о 02 год. 50 хв. у м.Ужгород, пл.Ш.Петефі, 47 гр. ОСОБА_1 не виконував законної вимоги працівників РПОП залишатися на місці події біля кафе «Мехіко», де пошкодив майно закладу та намагався втекти з місця події, а саме інспектора РПОП лейтенанта поліції Копанського І.І., чим учинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що жодної злісної непокори працівнику поліції з його боку не було. Так, ОСОБА_1 повідомив про те, що 14.08.2022 дійсно мав словесну перепалку зі співробітником розважального закладу через шум та гучну музику о пізній годині, у зв`язку з чим ОСОБА_1 прийшов до кафе та висловив своє невдоволення у формі зауваження. Натомість його виштовхали на вулицю. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що він викликав поліції, але коли приїхав патрульний екіпаж, то працівники поліції затримали саме його. При цьому затримали його за те, що нібито він намагався втекти з місця події. Натомість, ОСОБА_1 пояснив, що він не ігнорував вказівок поліцейських, а намагався допомогти товаришеві, якому співробітник розважального закладу пирснув в обличчя балончиком із якоюсь речовиною. При цьому він попередив, що мав намір провести свого товариша, бо йому погано, однак біля будинку його схопили та вдягли на нього кайданки, зазначив, що після затримання деякий час лежав на землі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу до такого висновку.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Диспозицією статті 185 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, f також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 за №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Аналіз змісту згаданої норми дозволяє стверджувати про те, що аналізоване правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст.185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Водночас усупереч вищевказаних вимог законодавства в складеному протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст.185КУпАП є бланкетною нормою Закону, не вказано яке правопорушення вчинив ОСОБА_1 , у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора ОСОБА_1 такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони досліджуваного адміністративного правопорушення.

Також суддя звертає увагу на те, що у протоколі не відображено, що вимога працівника поліції була наполегливою та неодноразово повтореною.

Наявний у матеріалах справи відеозапис не підтверджує всіх обставин події та фактів, викладених в протоколі, зважаючи на те, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, як зазначено у протоколі, вчинено 14.08.2022 о 02 год. 50 хв., тоді як зі змісту відеоматеріалів убачається, що на відео зафіксовані події 14.08.2022 з 04 год. 08 хв., тобто після часу стверджуваної непокори.

Ці обставини свідчать про те, що інспектором патрульної поліції неповно викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула відповідного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі.

Рапорт інспектора РПОП лейтенанта поліції Копанського І.І. сам по собі не може бути беззаперечним доказом обставин, зазначених в протоколі, за відсутності інших доказів у справі.

Крім того, посилання на те, що ОСОБА_1 намагався утекти з місця події суддя оцінює критично, оскільки вказані твердження спростовуються як показаннями самого ОСОБА_1 , так і показаннями ОСОБА_3 , котрий підтвердив, що співробітник розважального закладу пирснув йому в обличчя балончиком із якоюсь речовиною, після чого він стояв на колінах, а ОСОБА_1 намагався йому допомогти. Також ОСОБА_3 повідомив, що коли він помив лице, то побачив, що ОСОБА_1 вже лежить на землі.

Суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вищенаведених норм права та позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП в ході судового розгляду не підтвердився, а тому провадження по справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284, 287 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.І.Бедьо