Справа № 692/61/23
Провадження № 3/692/53/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 312818 від 13.01.2023р., водій ОСОБА_1 13.01.2023р. о 21 год. 00 хв., на автодорозі зі сполученням с. Безбородьки - с. Безпальче 1 км + 0м, керував автомобілем Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на відео, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 на власному автомобілі Nissan Almera їхав з с. Безбородьки до с. Підставки. За кермом автомобіля перебував гр. ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 є позбавленим права керування транспортними засобами. По дорозі вони були зупинені працівниками поліції і під час спілкування з ними ОСОБА_1 залишив автомобіль. Після перевірки документів, встановлення власника транспортного засобу і надання пояснень, чому ОСОБА_1 як власник автомобіля не перебував за його кермом, поліцейські провели ОСОБА_1 інструктаж щодо подальших дій та висловлювань, наказали сісти йому на місце водія та провели відео фіксацію події. Зазначив, що у даній ситуації діяв відповідно до вказівок поліцейських, які погрожували вилученням автомобіля на користь ЗСУ. Наголосив, що автомобілем не керував, письмові пояснення від його імені написані працівником поліції і ним же зачитувались. ОСОБА_1 з даними поясненнями не ознайомлювався, оскільки було темно, запис про написання пояснення зробив під диктовку працівника поліції. Зазначив про неможливість виклику особи, яка була разом з ним ОСОБА_4 , оскільки той на даний час перебуває у місцях ведення бойових дій. Вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Брус С.М. у судовому засіданні зазначив, що у діях його клієнта відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, оскільки складений за ч. 2 ст. 130 КУпАП, натомість фабула правопорушення не містить посилання на повторність його вчинення. У доданій довідці органу поліції нема посилання, коли ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та чи був притягнутий до відповідальності за таке порушення, відповідна постанова до матеріалів справи поліцейськими не долучена. Зазначив, що наявний у матеріалах справи рапорт поліцейського є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням вимог Інструкції про оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції і не містить візи керівництва. Вважає надане в якості доказів вини його клієнта відео неналежним доказом, оскільки відео є неповним, розпочинається з моменту перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, з відео не вбачається керування ним транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції, воно не є безперервним та свідчить про вчинення його клієнтом дій за вказівкою поліцейських. Також зазначив про неможливість виклику в судове засідання особи, що перебувала за кермом автомобіля - ОСОБА_5 . Підвівши підсумок клопотав про закриття справи на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 312818 від 13.01.2023р. відносно гр. ОСОБА_1 було складено за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені повторно протягом року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає що під час розгляду справи не було доведено винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинена повторно протягом року.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 312818 від 13.01.2023р., письмові пояснення ОСОБА_1 від 13.01.2023р., копію рапорту поліцейського СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП О. Касяна від 13.01.2023р., копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.01.2023р., оптичний диск з відеодоказами, довідку ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаської області № 397/66/01-2023 від 25.01.2023р.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 312818 від 13.01.2023р., водій ОСОБА_1 13.01.2023р. о 21 год. 00 хв., на автодорозі зі сполученням с. Безбородьки - с. Безпальче 1 км +0м, керував автомобілем Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на відео. Протокол у графі відомостей про свідків чи потерпілих не заповнений, у графі щодо доданих до протоколу матеріалів вказано: матеріали справи без їх розшифровки. В частині пояснень особи по суті порушення наявний запис про вживання особою безалкогольного пива та про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Дослідивши вказаний, протокол суд погоджується з твердженням сторони захисту ОСОБА_1 про невідповідність фабули правопорушення, вказаній у протоколі диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо повторності скоєння правопорушення.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , той 13.01.2023р. близько 20 год. в с. Безбородьки вживав безалкогольне пиво та о 20:45 год. сів за кермо власного автомобіля Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 і о 21:00 год. на автодорозі с. Безбородьки - с. Безпальче був зупинений працівниками поліції, яким пояснив, що вживав «спиртне». Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився, його було попереджено про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на пропозицію працівника поліції та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Пояснення містять відомості, що ОСОБА_1 повідомлений про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік згідно постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 695/464/22 від 08.09.2022р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про згоду з протоколом ААД № 312818 від 13.01.2023р. При цьому, з даного бланку пояснень вбачається, що він заповнений одним почерком, а речення «Пояснення надане власноруч з моїх слів записано вірно і мною прочитано» - іншим.

Згідно копії рапорту поліцейського О. Касяна вбачається, що 13.01.2023р. о 21:00 год., ним спільно з поліцейським ОСОБА_6 на автодорозі с. Безбородьки - с. Безпальче на 1 км було зупинено автомобіль Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у найближчому медичному закладі, який від проходження будь-якого огляду відмовився і відносно нього було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно копії акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.01.2023р. (час не зазначено) поліцейський Касян О.А. у присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 шляхом блокування/доставлення для зберігання на спеціальний майданчик у зв`язку з керуванням гр. ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки № 397/66/01-2023 від 25.01.2023р. ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 2,5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 5 Р. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Дослідивши наданий працівниками поліції оптичний диск суд зазначає що на ньому міститься один відео файл з написом «Василенко» довжиною 1 хв. 57 с. З даного відеозапису вбачається, що працівниками поліції у темну пору доби проводиться спілкування з особою чоловічого стану ОСОБА_1 , який перебуває за кермом автомобіля. При цьому автомобіль стоїть на узбіччі догори з вимкненим двигуном та освітлювальними приладами. На запитання поліцейського ОСОБА_1 надає підтверджуючий особу документи паспорт. На запитання поліцейського, чи він керував автомобілем Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 , відповідає ствердно. На запитання щодо вживання алкогольних напоїв відповідає, що вживав пиво. Поліцейський зауважує, що відчуває «запах алкогольного сп`яніння» та робить пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у найближчому медичному закладі, на що той відмовляється. Поліцейський зауважує, що це не звільняє особу від адміністративної відповідальності, попереджає, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, особа відсторонена від керування транспортним засобом, а також пропонує ОСОБА_1 надати письмові пояснення по суті справи, на що той відмовляється. На цьому запис закінчується.

Наданий на розгляд відео файл є неповним та не розкриває інформації про обставини подій, зображених на них, оскільки не містять відомостей про дату, час та місце зображених обставин, склад учасників подій, відомості про обставини проведення відео зйомки та інші дані, необхідні для дослідження обставин справи. З відео файлу не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції після такого керування. Саме перебування особи за кермом автомобіля, який до того ж стоїть на узбіччі з вимкненим двигуном, на момент початку відеозапису не є належним підтвердженням факту керування особи транспортним засобом, як і ствердна відповідь особи на навідне запитання працівника поліції.Суд зазначає, що вказане відео зроблено з порушенням вимог Інструкціїіз застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису щодо безперервності проведення відеозапису та визначення дати та часу зйомки, тому оцінюється судом критично та розглядається виключно у сукупності з іншими доданими доказами.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.01.2023р. слід зазначити, що текст пояснень зроблено почерком, відмінним від засвідчувального правильність пояснень напису, при цьому вказано що пояснення подане власноручно, з його слів записано вірно і ним прочитано, що є взаємовиключними поняттями. Тому, враховуючи заперечення ОСОБА_1 , який вказані пояснення правильними не визнав, а дані пояснення зводяться до самообвинувачення, враховуючи практику ЄСПЛ та норми законодавства України щодо свободи від самовикриття, суд оцінює такі пояснення критично та не може прийняти їх у якості доказу вини ОСОБА_1 у даній справі.

Щодо рапорту поліцейського О. Касяна від 13.01.2023р. суд зазначає, що зі змісту рапорту вбачається присутність іншого працівника поліції, ОСОБА_6 , яким безпосередньо було складено протокол серії ААД № 312818 від 13.01.2023р., однак його рапорт з викладенням обставин подій у матеріалах справи відсутній. Також зі змісту рапорту вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 , яким нібито керував ОСОБА_1 , було керування особою транспортним засобом з ознаками сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота та нечіткої мови. У суду виникають сумніви щодо можливості працівників поліції визначити вказані ознаки на відстані без зупинки транспортного засобу.

Також суд звертає увагу, що у акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу причиною його вилучення у ОСОБА_1 є керування ним даним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що суперечить решті матеріалів справи та фабулі адміністративного правопорушення. При цьому вказано, що огляд та вилучення автомобіля відбувався у присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , однак з наданих матеріалів присутність таких осіб на місці пригоди не вбачається, а їх пояснення до матеріалів справи не долучено, а даний акт самими понятими та ОСОБА_1 не підписано, тому вказаний акт не приймається судом у якості належного доказу вчинення особою правопорушення.

Окрім того, суд звертає увагу, що незважаючи на зазначення у довідці органу поліції та письмових поясненнях ОСОБА_1 про притягнення його протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи не долучено копію такої постанови, а довідка органу поліції не містить належних реквізитів судового рішення (постанови) як то дата винесення та номер справи.

Нормами ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Наявними в матеріалах справи доказами не доведено того, що працівники поліції здійснили зупинку транспортного засобу Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 , та що на час його зупинки за кермом перебував саме ОСОБА_1 і даний факт ним самим у судовому засіданні заперечується. Більше того з матеріалів справи не вбачається, що у працівників поліції були будь-які підстави зупиняти транспортний засіб, що вказані у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». До матеріалів справи не долучено належних доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення протягом року правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому в суду є сумніви щодо законності складеного протоколу.

Суд зазначає, що при фіксації даного правопорушення працівники поліції припустилися грубих помилок, оскільки належним чином не зафіксували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин, вказаних у протоколі серії ААД № 312818 від 13.01.2023р., не провели належну відео фіксацію даного правопорушення, неправильно сформулювали фабулу адміністративного правопорушення, що є формулюванням обвинувачення у вчиненні правопорушення та не надали належних доказів повторності його вчинення. Зібрані матеріали не дають можливості встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адмінвпливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд не може самостійно змінювати кваліфікацію правопорушення .

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, як і його кваліфікація, не підтверджується наявними у справі доказами , а також про відсутність в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення з наведених вище підстав, тому суддя вважає, що провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись вищевикладеним та ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.О. Левченко