Справа № 161/1890/23
Провадження № 3/161/1055/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 23 лютого 2023 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., за участю секретаря судового засідання Борсук К.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27 січня 2023 року серії ААД №197821 ОСОБА_1 27 січня 2023 року о 08 год. 20 хв. на автодорозі М-19 «Доманово-Чернівці-Тереблечі», 137 км., керував автомобілем Citroen Jumper, НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, мотивуючи таким:

1) ОСОБА_1 вказує, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але під тиском поліцейського, адже той погрожував забрати його авто на потреби Збройних Сил України;

2) вказує, що були відсутні підстави для зупинки його автомобіля;

3) зазначає, що йому не були роз`яснено його права і не надано прав скористатися послугами адвоката;

4) вважає, що поліцейський порушив порядок огляду, оскільки спочатку запропоновував повести його в медичному закладі, а потім на місці зупинки;

5) вважає долучений до матеріалів справи відеозапис неналежним доказом, оскільки він знятий на особистий мобільний телефон поліцейського;

6) вказує, що поліцейський не відсторонив його від керування транспортним засобом;

7) зазначає, що протягом 2 години пройшов за власний рахунок огляд на стан алкогольного сп`яніння і він був визнаний тверезим.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема наявний відеозапис події, суддя дійшов наступних висновків.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення;

2) письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

3) відеозаписом.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейський тиснув на нього під час оформлення адміністративних матеріалів, оскільки вказане будь-якими об`єктивними доводами не підтверджується. Небажання ОСОБА_1 бути викритим у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та у зв`язку з цим його подальша відмова проходити огляд, не звільняє його від адміністративної відповідальності.

Також, відхиляються доводи ОСОБА_1 про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, адже він рухався через блокпост, в період дії на території України воєнного стану, а тому, в силу вимог Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455, підлягав заходам контролю в`їзду/виїзду, що включають в себе і зупинку транспортного засобу.

Крім того, відхиляються доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейським не було роз`яснено його права, адже вказане спростовується відповідною відміткою в протоколі. Доказів того, що поліцейський перешкоджав ОСОБА_1 скористатися послугами адвоката, матеріали справи не містять. До того ж, під час провадження по справі про адміністративне правопорушення у суді ОСОБА_1 мав достатньо часу скористатися своїм правом на правову допомогу, підготуватися до розгляду справи, надати свої письмові заперечення, тобто його право на захист було дотримано у повному обсязі.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про порушення поліцейським порядку надання йому пропозиції пройти огляд, бо спочатку йому запропонували проїхати в медичний заклад, а потім пройти огляд на місці зупинки, оскільки вказане не спростовує того факту, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд, як на місці зупинки, так і у медичному закладі, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про неналежність наявного в матеріалах справи відеозапису суддя відхиляє, адже за змістом ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наведеного слідує, що фіксування поліцейським події адміністративного правопорушення на особисті технічні засоби чинним законодавством не заборонено, а враховуючи, що зміст відеозапису відповідає показам свідків, не оспорюється самим ОСОБА_1 , який підтвердив факт відмови від проходження огляду і у своєму виступі у суді, тому такий доказ є належним та допустим.

Позицію ОСОБА_1 про те, що поліцейський не відсторонив його від керування транспортним засобом суддя відхиляє, оскільки це не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наданий ОСОБА_1 висновок про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, який складений 27 січня 2023 року о 10 год. 35 хв., правового значення не має, оскільки ОСОБА_1 не кваліфікувалося керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а він притягується до адміністративної відповідальності саме за відмову пройти відповідний огляд, що є окремим складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, висновок складений після спливу 2 годин з моменту зупинки ОСОБА_1 поліцейським та виявлення відповідних ознак алкогольного сп`яніння, а тому в силу вимог п.9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, його результат є недостовірним.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують правопорушення, суддя не вбачає.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284, 304 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 34 000,00 грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк