Справа № 346/1346/22
Провадження № 33/4808/262/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю ОСОБА_1 та адвоката Горина В.М.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2023 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , не працюючого, українця, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 10 квітня 2022 року о 22:16 год. в с. Черемхів по вул. Українська ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Mersedes Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода, та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та винесене з порушенням його процесуальних прав.

Зазначає, що в матеріалах справи міститися відеозаписи з яких неможливо переглянути та встановити особу правопорушника, у зв`язку з чим було подано клопотання про витребування відеозаписів, але залишене судом без задоволення.

Наголошує, що судове засідання 06 березня 2023 року відбулося без його участі та без участі його законного представника, жодного повідомлення про розгляд справи він не отримував. В матеріалах справи є записаний номер телефону, але ніхто його у телефонному режимі не повідомляв ні про судове засідання, ні про прийняте судом рішення, не з`ясував дійсної причини неявки в судове засідання. Тим самим вважає, що суд позбавив його права приймати участь у судовому засіданні та користуватися юридичною допомогою адвоката, а тому порушив його право на захист.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисник Горин В.М. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та захисник Горин В.М. підтримав доводи апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про порушення права на захист через те, що судове засідання 06 березня 2023 року відбулося без його участі та без участі його захисника, а також що суд не з`ясував дійсної причини не явки ОСОБА_2 не є слушним, оскільки ОСОБА_2 знав про складення проколу та його зміст, подавав заяви та клопотання (а.с. 13-14, 31), неодноразово судом повідомлявся про розгляд справи (а.с. 9, 11, 15, 19, 21, 24-26, 29, 32, 37, 43, 48) також подавав клопотання і його захисника (а.с. 16, 18, 23, 35, 42, 52).

ОСОБА_2 зобов`язаний користуватися процесуальними правами сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Також враховую, що в умовах воєнного стану питання щодо забезпечення належної процесуальної поведінки учасників судового розгляду набуває особливого значення, оскільки здійснення правосуддя в особливих умовах ускладнюється наявністю певних перешкод, які не існують у мирний час (оголошення тривоги, відсутність електропостачання, недофінансування та неналежне кадрове забезпечення, і т.п.) та вимагає від учасників судового розгляду відноситись до виконання своїх обов`язків та реалізації наданих прав з більшою відповідальністю і зобов`язує суд діяти більш ефективно та організовано.

Тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є зловживанням правом на відкладення розгляду справи та затягуванням строків розгляду справи, з метою уникнення відповідальності, оскільки на неодноразові судові виклики ОСОБА_2 не з`являвся, а тому суд першої інстанції права на захист ОСОБА_2 не порушив.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2022 року серії ААБ № 031044 (а.с. 1) 10.04.2022 року о 22 годині 16 хвилини у с. Черемхів по вул. Українська, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки Mersedes Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та в медичному закладі відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським Коломийського РВП капралом поліції Берилом П.В., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 власноручно написав пояснення у відповідній графі, де вказав що їхав в нетверезому стані автомобілем та порушив ПДР.

Тому твердження апелянта, що відсутній підпис ОСОБА_2 на протоколі про адміністративне правопорушення не є слушним, оскільки в протоколі у відповідних графах містяться власноручні записи ОСОБА_2 .

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_2 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння , відмовився від проходження огляду.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Коломийської ЦРЛ (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_2 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, проте від проходження огляду відмовився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 6), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції після зупинки перевіряють документи у ОСОБА_2 , який є водієм транспортного засобу повідомляють про різкий запах алкоголю. На запитання працівника поліції чи вживав спиртні напої ОСОБА_2 дав відповідь що вживав алкоголь, на запитання працівника поліції чи знає водій, що керування транспортним засобом передбачена відповідальність, останній дав ствердну відповідь. Після цього працівник поліції запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Drager 6810», проте ОСОБА_2 , на неодноразове запитання, не давав чіткою відповіді, вимагав повернути надані ним документи для перевірки, просив працівників поліції пред`явити свої документи. На пояснення працівників поліції, що є визначена законодавством процедура перевірки особи на стан алкогольного сп`яніння і відступати від неї він не має права ОСОБА_2 не реагував та не виконував вказівки працівників поліції. На повторне запитання працівників поліції чи погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 відмовився. Після цього ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, проте ОСОБА_2 від такого теж відмовився. Працівник поліції повідомив ОСОБА_2 , що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння тягне за собою складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно, твердження апелянта про те що відеозапис з фіксацією події не є повним та відсутній зафіксований процес складання протоколу, а тому не може слугувати допустимим доказом не є слушним, оскільки досліджені відеозаписи є інформативними і фіксують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і у медичному закладі, а саме це, згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху. ставиться у вину ОСОБА_2 .

Також твердження апелянта, що відсутність акту про вилучення транспортного засобу є таким порушенням яке спростовує винуватість ОСОБА_2 не є слушним, оскільки наявність чи відсутність такого документу у матеріалах справи не впливає на факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ніяким чином не доводить його невинуватість у зазначених в протоколі порушення вимог Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу марки Mersedes Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 зупинили працівники поліції через технічну несправність.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_2 , у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу.

Оскільки ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, проте від такого водій ОСОБА_2 теж відмовився.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 будучи водієм транспортного засобу був зупинений працівниками поліції, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону водій відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2023, відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло