справа № 361/6206/22
провадження № 3/361/213/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої : АДРЕСА_1 , не працюючої, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

08.11.2022 близько 22-10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою : АДРЕСА_1 , у зв`язку із зловживанням спиртними напоями ухилялася від батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився без нагляду на вулиці в нічний час.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом застосовувалися всі можливі заходи для сповіщення ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду, який тричі відкладався з метою виклику останньої до суду.

Так, направлені за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 повістки про виклик до суду повернуті адресанту «за закінченням терміну зберігання», на зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення мобільний телефон останньої не виявилося можливим повідомити про дату та час розгляду з причини «номер телефону тимчасово не обслуговується».

В той же час, ОСОБА_1 повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду під підпис в протоколі про адміністративне правопорушення та шляхом оголошення на сайті судової влади, однак в судове засідання не з`явилася, приймаючи до уваги те, що вона про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляла, заяв чи клопотань не надходило, та враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, суд розцінює причину його неявку як неповажну.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому неявка ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя, повинен це зробити в розумні строки.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, приходжу до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення та тягне за собою необґрунтовані процесуальні витрати.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України, а згідно ч. 1 ст. 12 вказаного Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно положень ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 102084 від 10.11.2022; визнавальними письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 .

Вказані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин не вбачається.

За обставинами справи, з урахуванням особи ОСОБА_1 , яка будучи працездатною особою не працевлаштована, до адміністративної відповідальності не притягувалася, вважаю можливим застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 184, 252, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП тазастосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Суддя Н.С.Сіренко