Справа № 139/516/23
Провадження № 3/139/280/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., з участю:

особи, щодо якої розглядається справа, ОСОБА_1 ,

особи, визнаної потерпілою у справі, ОСОБА_2 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з СПД № 1 (смт Муровані Курилівці) Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України,

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 до суду направлено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зокрема, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що о 16-ій годині 18 хвилин 13 липня 2023 року за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , насильство психологічного характеру, що виражалось у висловлюванні на її адресу нецензурними словами та погрозами фізичною розправою. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як домашнє насильство.

ОСОБА_1 не визнав себе винним за таким звинуваченням і пояснив: 13 липня 2023 року його дружина була в гостях, де вживала алкоголі напої. Коли вона йшла додому, не могла добре триматися на ногах, її зовнішній вигляд був неохайним. З цього приводу він зробив їй зауваження, а та дістала мобільний телефон і викликала поліцію. Він її не обзивав, а от відносно дружини того ж дня було винесено постанову серії ГАБІ № 189830 від 13.07.2023 та накладено адміністративне стягнення у розмірі 51 гривня.

Свої пояснення ОСОБА_1 ствердив копією постанови серії ГАБІ № 189830 по справі про адміністративне правопорушення від 13.07.2023.

Визнана у справі потерпілою співмешканка (шлюб припинений на підставі судового рішення, але спільне проживання не припинялося) ОСОБА_1 . ОСОБА_2 суду пояснила: Дійсно вона 13 липня 2023 року була в гостях і вживала спиртні напої. Їй здавалося, що вона не була сильно п`яна і йшла рівно, була акуратно одіта, але чоловік ще з подвір`я почав робити їй зауваження. Їй не сподобалася така його поведінка, а тому вона подзвонила в поліцію. Зізналася, що не дуже пам`ятає події того вечора через свій стан, не може тепер стверджувати, що чоловік її ображав нецензурними словами. Ніяких заяв вона не писала, а лише підписала пояснення, які хтось із поліцейських написав (вона ледь змогла своє прізвище написати), не читаючи зміст.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, про відсутність належних доказів події правопорушення, яке вмінено ОСОБА_1 та яке кваліфіковане як ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Так, на ствердження факту вчинення ОСОБА_1 вміненого правопорушення суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 185435 від 13.07.2023, рапорт інспектора-чергового Могилів-Подільського РВП Мазур О.М., заяву ОСОБА_2 , її письмові пояснення, пояснення ОСОБА_1 , форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 093578 та довідку-характеристику з місця проживання.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками

Слід зазначити, що згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року (справа № 489/4827/16-а), рапорт працівника поліції не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень.

Крім того, такий рапорт є процесуальним документом який лише фіксує факт отримання повідомлення від заінтересованої особи, і не обов`язково у ньому викладено інформацію, яка відповідає дійсності.

Письмові пояснення учасників справи (а.с. 4, 5) взаємно спростовують обставини викладені у них: ОСОБА_2 стверджує, що чоловік її ображав нецензурними словами і погрожував фізичною розправою, а ОСОБА_1 заперечує що ображав ОСОБА_2 нецензурними словами і погрожував фізичною розправою.

В той же час:

- в день описаного у протоколі про адміністративне правопорушення конфлікту ОСОБА_2 написала заяву, що конфлікт вичерпано (а.с. 3);

- за місцем проживання ОСОБА_1 характеризується як такий, що не допускає порушення громадського порядку, щодо нього на адресу селищної ради скарги не надходили (а.с. 8);

- під час розгляду справи ОСОБА_2 заявила, що через стан алкогольного сп`яніння не пам`ятає добре подій того вечора;

- ОСОБА_2 13 липня 2023 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за появу о 16 годині 20 хвилин 13 липня 2023 року у громадському місці у п`яному вигляді (а.с. 12).

Таким чином, доказами протиправної поведінки ОСОБА_1 , наслідками якої стало складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 185435 від 13.07.2023, є лише пояснення (а.с. 4) особи, яку сторона обвинувачення називає потерпілою.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З наданих під час розгляду справи по суті пояснень ОСОБА_1 слідує, що він дійсно мав конфлікт із колишньою дружиною, з якою проживає спільно і веде спільне господарство без реєстрації шлюбу, приблизно о 16:20 13.07.2023, але він лише зробив їй зауваження з приводу її стану алкогольного сп`яніння.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Тож, враховуючи вищезазначене, не вбачаю можливості самостійно встановити факт події інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення лише на підставі пояснень потерпілої сторони без будь-яких інших належних і допустимих доказів.

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про подію вміненого ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998, ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено належними доказами подію вчинення ОСОБА_1 о 16-ій годині 18 хвилин 13 липня 2023 року домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 .

У разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 173-2, 221, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: ____________