ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 Справа №607/290/23 Провадження №3/607/123/2023 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Головного управління ДПС у Тернопільській області ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи фізичною особою - підприємцем, несвоєчасно повідомив державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян за ІІ квартал 2022, чим порушив п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 та п.51.1 ст.51, п.п.«б» 176.2 п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, п.1 р.ІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2020 №773 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2020 за №1304/35587, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення N 997/19-00-24-07-01-2 від 21.12.2022, примірник якого був вручений ОСОБА_1 , останній, не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

За наведеного та, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст.268 КУпАП, згідно яких адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-4 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.163-4 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП доведена матеріалами справи, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення N 997/19-00-24-07-01-2 від 21.12.2022, складеному у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 ; Акті про результати камеральної перевірки податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2022 року від 21.12.2022 №6319/19-00-24-07-01-2/, де зазначено, що проведеною перевіркою встановлено несвоєчасне подання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в тому числі розрахунку за ІІ квартал 2022 року, граничний термін подання якого припадав на 09.08.2022, а розрахунок до ГУ ДПС у Тернопільській області подано 09.11.2022 за реєстраційним №; інформаційні довідці в.о. начальника ГУ ДПС у Тернопільській області ДПС України Цвігуна Р. №14553/6/19-00-24-07/22758 від 21.12.2022, згідно якої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Тернопільській області, як фізична особа-підприємець з 31.05.2011.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Будь-яких даних про те, що Акт про результати камеральної перевірки податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2022 року від 21.12.2022 №6319/19-00-24-07-01-2/ скасований у встановленому законом порядку в матеріалах справи немає, а тому такий є належним, допустимим доказом при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, має юридичну силу, встановлює відповідні факти вчинення порушень.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно ст.17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008), Європейський суд зазначив, що при призначенні покарання для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , який згідно наявних у матеріалах справи даним до адміністративної відповідальності раніше не притягався, а також те, що вчинене ним правопорушення не завдало будь-якої значної шкоди іншим особам, державному або громадському порядку і не становить великої суспільної шкідливості, а тому є малозначним, вважаю можливим, на підставі ст.22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На думку суду застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи. Судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.22, 23, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук