Справа № 465/7384/22 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 33/811/226/23 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гирича Олега Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гирича Олега Васильовича, на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 17 січня 2023 року,

в с т а н о в и в:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 16.11.2022 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , під час дії воєнного стану, самовільно залишив військову частину, був відсутній на військовій службі протягом 1 доби, та прибув до військової частини 17.11.2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник-адвокат Гирич О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова судді Франківського районного суду Львівської області від 17 січня 2023 року є незаконною та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Звертає увагу на те, що протокол про військове адміністративне правопорушення № 00108 від 22.11.2022 відносно ОСОБА_1 був складений не уповноваженою на те особою.

Вказує, що навіть якщо і ОСОБА_1 входив до складу військовослужбовців оперативної групи, то підполковник ОСОБА_2 був уповноваженим складати такі протоколи до моменту його призначення на посаду начальника відділення повітрянодесантної підготовки військової частини НОМЕР_1 , тобто до 19.09.2022, в той час як протокол про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено 22.11.2022.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Окрім цього, захисник - адвокат Гирич О.В. не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гирича О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Такий висновок суду є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме: даними протоколу про військове адміністративне правопорушення А0284 № 00108 від 22.11.2022 (а.с.1); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17.11.2022(а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 17.11.2022(а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 17.11.2022(а.с.5); витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 308 полковника ОСОБА_5 від 16.11.2022(а.с.7); витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 309 полковника ОСОБА_5 від 17.11.2022(а.с.8); службовою характеристикою солдата ОСОБА_1 (а.с.9); витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 248 полковника ОСОБА_5 від 19.09.2022 (а.с.10); витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 211 полковника ОСОБА_5 від 15.02.2022 (а.с.11); витягом зі списку особового складу оперативної групи військової частини НОМЕР_1 (а.с.12).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції суд вважає необґрунтованими й до уваги не приймає з наступних підстав.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, факт самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини було зафіксовано письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.11.2022, які підтвердили, що 16.11.2022 солдат ОСОБА_1 був відсутній на ранковому шикуванні у в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_1.

Окрім цього, у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 16.11.2022 не прибув на військову службу у зв`язку з поломкою транспортного засобу і не мав змоги добратися в частину, прибув на наступний день 17.11.2022.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що протокол складено неуповноваженою особою, то суд апеляційної інстанції такі доводи оцінює критично, оскільки як свідчать матеріали справи, начальник повітряно-десантної служби військової частини НОМЕР_1 , старший оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_2 був командиром військової частини уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, з протоколом про військове адміністративне правопорушення А0284 № 00108 від 22.11.2022, ОСОБА_1 ознайомлено в повному обсязі, роз`яснено останньому його права, такий складений в установленому законом порядку, підписаний ОСОБА_1 особисто та добровільно, без зауважень, при цьому дії старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , який склав такий протокол, ОСОБА_1 , оскаржені не були.

Посилання захисника про те, що 13 грудня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX, яким, зокрема, було внесено зміни у положення КУпАП та КК України, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так, Закон України № 2839-IX набрав чинності 27 січня 2023 року та посилює адміністративну та кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини, відтак суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зазначений Закон України не має зворотної сили у часі до осіб, які вчинили відповідні правопорушення до набрання ним чинності.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме самовільне залишення військової частини 16 листопада 2022 року. Тобто адміністративне правопорушення було вчинено до набрання чинності Законом України № 2839-IX, а тому такий не може бути застосований до ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , має здійснюватися за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП у редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення, тобто без урахування змін, що були внесені Законом України № 2839-IX.

Згідно з ч. 4 ст. 172-11 КУпАП (у редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, та тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційний суд приходить до переконання, що докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2465 грн накладене відповідно до санкції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та з врахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гирича Олега Васильовича - залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 17 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук