Єдиний унікальний номер 725/2053/23
Номер провадження 3/725/964/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2023 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Федіна А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 16.03.2023 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_2 ухилилась від виконання своїх обов`язків передбачених ст. 150 СК України щодо забезпечення необхідного виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній шарпав за одяг ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив громадський спокій.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що вона належним чином дбає про свого сина та виховує його згідно встановлених у суспільстві норм моралі. Вказувала на те, що її сина часто ображають та принижують у школі інші учні, зокрема ОСОБА_3 з яким у нього стався конфлікт, при цьому мати ОСОБА_3 та кілька інших батьків не припиняють протиправну поведінку своїх дітей, а навпаки підтримують їх у приниженні її сина. По факту конфлікту, який стався між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 16.03.2023 року їй відомо, що саме ОСОБА_3 спровокував конфліктну ситуацію, при цьому останній побив її сина та на його тілі залишились синці, які вона сфотографувала та відповідні фото продемонструвала в судовому засіданні. Вказану суперечку сприйняла як звичайну сварку між дітьми та вважала, що вказану ситуація можна було б вирішити без втручання правоохоронних органів, оскільки син пояснив, що з ОСОБА_3 вони вже примирились. Натомість, мати ОСОБА_3 звернулась у поліції, що стало для неї несподіванкою. Не вбачає своєї вини, оскільки вказана ситуація виникла не з підстав невиконання нею батьківських обов`язків, а через поведінку інших дітей, які ображають її сина та їх батьків, які таку поведінку заохочують.

У відповідності до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

З диспозиції ч.1 ст. 184 КУпАП вбачається, що остання передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З системного аналізу вище наведених норм законодавства в їх сукупності вбачається, що ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків може утворювати склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у тому випадку, якщо вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Аналогічне поняття ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків міститься також у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до якого визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Натомість, обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема конфлікт між дітьми в ході якого один хлопчик шарпав за одяг іншого не утворює в діях матері дитини склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому, варто зазначити, що конфлікт між дітьми був взаємним, натомість мати однієї дитини звернулась в поліцію, що стало підставою для складання даного протоколу про адміністративне правопорушення, а батьки іншої дитини про факт конфлікту вирішили в правоохоронні органи не заявляти.

Суть порушення, викладена у протоколі стосовно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, які характеризують зовнішню сторону даного правопорушення. Зокрема, не зазначено, в чому саме полягало ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведені вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» , ст. 150, 155 СК України, ст.ст. 33,34,35, 247, 283, 284, 285, 294, 184 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна