ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 605/55/23Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 33/817/150/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка І.Я. на постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 , в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_1 06 лютого 2023 року близько 15 години 04 хвилини в с. Голгоча Підгаєцької ОТГ Тернопільської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2115 державний номерний знак " НОМЕР_1 ", з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Андрусенко І.Я. просить скасувати постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2023 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що суд при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення порушив вимоги матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Зазначає, що поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зокрема:

працівник поліції не пояснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і наслідки відмови від такого огляду;

поліцейськими не озвучено ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння;

відеозаписи наявні у матеріалах справи не містять фрагменту, на якому поліцейський пропонував би ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, та не висловлював категоричної відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498067 складено 06 лютого 2022 року, що передувало події, яка зазначена у ньому, а саме 06 лютого 2023 року. Захисник вказує на те, що відеозапис, яким фіксувалось правопорушення, не є безперервним, а тому не може бути використаний як доказ у справі.

Заслухавши доводи захисника Андрусенка І.Я., який просив проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 498067 від 06 лютого 2023 року; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №429172 від 06 лютого 2023 року; відеозаписі з портативного відеореєстратора працівника поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля, які містяться на СD-R диску.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Так, згідно матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 498067 від 06 лютого 2023 року ОСОБА_1 перебував з такими ознаками алкогольного сп`яніння як: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Також, відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції беззаперечно підтверджено те, що працівником поліції озвучувалася ОСОБА_1 вищевказана ознака алкогольного сп`яніння, (файл VID39F-00-0001.MOV з 15:08:08 по 15:08:15 год), а тому доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський не озвучив ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Твердження апелянта про те, що працівники патрульної поліції не пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та від проходження такого огляду не відмовлявся є надуманими, так як вони спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема даними відеозапису (файл VID39F-00-0001.MOV з 15:07:02 по 15:08:00 год) зафіксовано як працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також проїхати у медичний заклад для огляду, однак, водій ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився.

Не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що працівниками поліції не роз`яснено в який спосіб ОСОБА_1 повинен був пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, оскільки законом не передбачено вчинення таких дій працівниками поліції у разі відмови особи проходити огляд на стан сп`яніння.

Апеляційні доводи захисника про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з наявного у справі відеозапису, після зупинки водія ОСОБА_1 поліцейський висловив підозру щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння та повідомив останньому ознаки такого стану, у зв`язку з чим запропонував водію пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, так і проїхати до медичного закладу для проходження огляду на що ОСОБА_1 категорично повідомив, що відмовляється. При цьому поліцейським було роз`яснено водію ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду, стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, дані зафіксовані на вказаному відеозаписі повністю спростовують доводи апелянта та свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та відповідних підзаконних актів, якими визначено порядок направлення водіїв на для огляду стан сп`яніння і порядок проведення такого огляду.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498067 складено 06 лютого 2022 року, що передувало події, яка зазначена у ньому, а саме 06 лютого 2023 року, було предметом дослідження суду першої інстанції і отримало належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. Зокрема, суд першої інстанції правильно вказав на те, що дата складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498067 вказана 06 лютого 2022 року внаслідок описки поліцейським, і така очевидна описка не може свідчити про те, що у діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, яким фіксувалось правопорушення, не є безперервним, а тому цей запис не може бути використаний як доказ у справі, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовує факту вчинення ним цього правопорушення.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка І.Я. залишити без задоволення, а постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя