Провадження № 3/337/382/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорова Марина Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Запоріжжі, громадянина України, працюючого Державна служба надзвичайних ситуацій України на посаді рятувальника, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ААД №393737, складеним 26.01.2023р. поліцейським 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП, старшим лейтенантом поліції Волкодав В.В., ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 26.01.2023 року о 07:15 годин в м.Запоріжжя, Хортицький район, на Балковому мосту, автошлях Т0806, керував транспортним засобом «Mitsubishi Galant», державний номер НОМЕР_1 , в порушення п.12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме бордюрний камінь. В результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Травмованих немає.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, подав письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та пояснив, що у зазначені в протоколі день, час та місці він рухався на автомобілі з Хортицького району в напрямок центра міста Запоріжжя, був уважним, ПДР не порушував, а дорожня обстановка не викликала в нього сумнівів в безпеці. Він рухався з дозволеною швидкістю, приблизно 40 - 50 км/год. Під час руху по мосту його автомобіль занесло на дорозі, розвернуло на 180 градусів, він намагався керувати та утримати автомобіль, але сталось зіткнення автомобіля з бордюром. Стверджує, що ДТП сталася внаслідок порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, вчинених посадовою особою, відповідальною за їх утримання. На момент ДТП внаслідок неналежного виконання обов`язків по утриманню вулиць, на ділянці дороги, де сталось ДТП, була сильна ожеледиця. Посипка цієї ділянки дороги протиожеледною сумішшю виконана не була, попереджувальних знаків встановлено не було. ДТП сталось саме через ожеледицю, а не через його винні дії. Він не мав можливості уникнути зіткнення. При цьому, через деякий час після ДТП, коли він вийшов з автомобілю та викликав поліцію, в його автомобіль врізався інший автомобіль марки «DAEWOO Matiz» під керуванням жінки, яка теж їхала по мосту та яку занесло.

Також пояснив, що автомобіль «Mitsubishi Galant», державний номер НОМЕР_1 , перебуває у його правомірному користуванні, цілком та повністю знаходиться у його розпорядженні. Власник автомобіля ОСОБА_2 претензій до нього з приводу заподіяної транспортному засобу матеріальної шкоди внаслідок ДТП немає, про написав окрему заяву.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Згідно зі ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Крім того, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

За усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом протоколу ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що в порушення п.12.1 ПДР не вибрав безпечну швидкість руху, що призвело до зіткнення з бордюрним каменем, внаслідок чого автомобіль, яким керував ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження.

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

При цьому, з пояснень ОСОБА_1 , які він надав в судовому засіданні, а також з долучених до протоколу: письмових пояснень ОСОБА_3 , в яких вона вказала на те, що 26.01.2023р. о 17.40 год., керуючи автомобілем «DAEWOO Matiz», на Балковому мосту її автомобіль занесло, через що сталось зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», який стояв біля бордюру; схеми місця ДТП, яка складена заст. ком. взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області Волкодав В.В. 26.01.2023р., судом встановлено, що на момент вищевказаної події мали місце несприятливі погодні умови, а саме ожеледиця, що ускладнило рух транспортного засобу ОСОБА_1 і відповідно могло призвести до ДТП.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ДТП сталося з вини умисного порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 ПДР, а саме через те, що він не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати, матеріали справи не містять.

Дані про те, з якою швидкістю рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , жодними документами не зафіксовані і незрозуміло, на підставі чого поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку, що швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не відповідала дорожній обстановці, а саме наявності ожеледиці на проїзній частині.

Матеріали справи також не містять жодних даних про можливість ОСОБА_1 передбачити незадовільні дорожні умови на певній ділянці дороги.

Водночас, відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху, до яких належать і водії транспортних засобів, мають право на безпечні умови дорожнього руху, а відповідно до ст.9 Закону, здійснення заходів щодо утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, забезпечення безпечних умов дорожнього руху, обладнання доріг технічними засобами регулювання дорожнього руху, забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху, своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами належить до компетенції власників автомобільних доріг.

Суд звертає увагу на той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, чи було забезпечено належне утримання проїзної частини під час ожеледиці відповідальними за це органами чи установами, тобто чи були прийняті заходи забезпечення безпеки руху в несприятливих погодних умовах. Такі обставини поліцейським не з`ясовувались.

З огляду на зазначені обставини суд вважає, що факт порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 ПДР, яке призвело до ДТП, належними, допустимими та достовірними доказами поза розумним сумнівом недоведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.252, 280 КУпАП, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у цій справі слід закрити.

Керуючись ст.7,9,124,245,247,251,252,256,268,280,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Сидорова