Номер провадження 3/521/1921/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Граніна В.Л.,

при секретарі Тураві Н.М.,

за участю:

представника Одеської митниці

Державної митної служби України Євдокимова Д.А.,

захисника особи адвоката Ошаріна Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці ДМС України за протоколом складеним відносно громадянина Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол за №1212/50000/22 від 30.09.2022 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 30.09.2022 року о 10 год. 54 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку з України в Молдову, в`їхав легковий автомобіль «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 . У даному автомобілі прямував у якості пасажира гр. ОСОБА_1 .

Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Журнал пункту пропуску», за паспортними даними гр. ОСОБА_1 встановлено, що у попередніх періодах вказаним громадянином ввезено на митну територію України транспортний засіб, по якому відсутні відомості, щодо подальшого вивезення, а саме: 17.03.2019 року гр. ОСОБА_1 перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до одного року», тобто, до 17.03.2020 року, транспортний засіб особистого користування, а саме - легковий автомобіль «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 , країна реєстрації Німеччина, через відділ митного оформлення №1 митного поста «Кучурган», пункт пропуску «Кучурган Первомайськ» Одеської митниці ДФС. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу особистого користування на момент складання протоколу відсутня.

Документів щодо продовження терміну доставки транспортного засобу внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення зазначеного транспортного засобу особою надано не було, в будь - яку митницю щодо продовження терміну доставки не звертався.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 не вивіз за межі митного кордону України вищевказаний транспортний засіб особистого користування, який було ввезено на митну територію України, чим перевищив строк тимчасового ввезення, встановлений ст. 380 МК України, більше ніж на тридцять діб.

За вказаних обставин, на підставі ст.ст. 459, 494 МК України, посадовою особою митниці у відношенні особи було складено протокол про порушення митних правил, за ознаками ч. 6 ст. 481 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймав, однак приймав участь його захисник, який надав заперечення по суті складеного протоколу, відповідно до яких просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 6 статті 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Відповідно до норм ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Статтею 460 МК України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Суд, при розгляді справи, не погоджується з висновками працівників митниці про те, що у діях особи наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а також відсутні обставини, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2022 року о 10 год. 54 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку з України в Молдову, в`їхав легковий автомобіль «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 . У даному автомобілі прямував у якості пасажира гр. ОСОБА_1 .

Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Журнал пункту пропуску», за паспортними даними гр. ОСОБА_1 встановлено, що у попередніх періодах вказаним громадянином ввезено на митну територію України транспортний засіб, по якому відсутні відомості, щодо подальшого вивезення, а саме: 17.03.2019 року гр. ОСОБА_1 перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до одного року», тобто, до 17.03.2020 року, транспортний засіб особистого користування, а саме - легковий автомобіль «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 , країна реєстрації Німеччина, через відділ митного оформлення №1 митного поста «Кучурган», пункт пропуску «Кучурган Первомайськ» Одеської митниці ДФС.

Згідно з письмовими поясненнями захисника особи адвоката Ошаріна Д.С., належний гр. ОСОБА_1 автомобіль з початку 2020 року перебуває на станції технічного обслуговування у місті Херсоні (адреса: пр-т Адмірала Сенявіна, 21-а), що підтверджується відповідним актом приймання передачі автомобіля №б/н від 02.03.2020 року.

Відповідно до рахунку на оплату ТОВ «МОТОР-САН» №46 від 14.05.2020 року, вартість ремонтних робіт становить 83 730 грн. При цьому, знайти та доставити в Україну визначені спеціалістами запчастини виявилось складно, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2019 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року №215 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211, яку доповнено, зокрема наступними пунктами:

«2.Заборонити:

з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту;

з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р.:

регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями);

перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху;

перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі;

заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення;

6) з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому). Дозволяється здійснення акціонерним товариством Українська залізниця окремих пасажирських рейсів у внутрішньому залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров`я, а також окремих пасажирських рейсів у міжнародному залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, Міністерством закордонних справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби».

В подальшому, чисельними постановами Кабінету Міністрів України вказаний карантин продовжувався та діє по цей час. В період дії карантину було чимало обмежень щодо пересування громадян, відвідування магазинів, тощо, у зв`язку з чим суттєво ускладнилась ситуація з можливістю купування та доставки запасних частин на автомобіль, що перебував у неробочому стані на станції технічного обслуговування у місті Херсоні.

Також, захисник у своїх поясненнях посилається на те, що Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан. У подальшому період воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року та фактичною окупацією м. Херсона на протязі 9-ти місяців, весь персонал автостанції, на якій перебував автомобіль, змушені були негайно покинути місто, при цьому, фактично неможливо було вивезти усі автотранспортні засоби, які перебували на території автостанції.

Після деокупації міста Херсона, працівники автостанції повернулись до свого міста та здійснили діагностику вищевказаного автомобіля, згідно з нарядом - замовленням №АВТ-000256 (відкритий 18.01.2023 року) та встановлено, що до повного капітальбного ремонту користування автомобіля є неможливим, до надходження матеріалів автомобіль буде розібраний.

Тобто, фактично третій рік належний гр. ОСОБА_1 автомобіль перебуває у неробочому стані, у зв`язку з чим вивезення його за межі України фактично неможливе з об`єктивних обставин.

Суд бере до уваги, що відповідно до Листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 (надалі ТПП України) засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб , відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Отже, суд вважає, що в діях гр. ОСОБА_1 відсутня вина, як обов`язковий елемент складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 481 МК України, зважаючи на дію форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, поломку транспортного засобу, через що він не зміг виконати зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу.

Окрім цього, при прийняті рішення по даній справі, суд бере до уваги наступні обставини.

Судом встановлено, що станом на 17 березня 2019 року (дата ввезення транспортного засобу) ст. 481 МК України складалась із трьох частин. Частиною 3 статті 481 МК України, відповідальність наставала за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Законом України №2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесені зміни до ст. 481 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Відповідно до викладених змін, стаття 481 МК України містить у собі 6 частин.

Однак, Законом України №2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Частина 6 статті 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування і тягне за собою накладення штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Проте, ст. 58 Конституції України закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі, якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

У рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 7).

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, № № 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, № 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономної, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, суд вважає, що особа, під час тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, була попереджена та усвідомлювала, що до неї, у разі невиконання обов`язків із вивезення транспортного засобу, може бути застосований саме той вид та розмір відповідальності, який був чинний на момент ввезення автомобіля.

Факт такого тимчасового ввезення підтверджує добровільну згоду гр. ОСОБА_1 із такими санкціями, у разі невиконання ним взятих на себе обов`язків, погодження із ними та розуміння їх максимальних розмірів.

При цьому, з 22 серпня 2019 року, ст. 481 МК України була доповнена трьома частинами, а ч. 6 ст. 481 МК України стала передбачати штраф у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів, що більше в 10 разів, а ніж максимальний розмір санкції ст. 481 МК України, яка мала чинність до вказаних змін.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, вищенаведені положення щодо зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів виключають можливість посилення відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки на час виникнення обов`язків із вивезення транспортного засобу за межі митної території України таке діяння не утворювало склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені, зокрема, частинами першою - п`ятою статті 481 МК України розглядаються митними органами.

Наведена практика Європейського суду з прав людини та положення ч. 1 ст. 522 МК України виключають можливість розгляду судом питання про наявність в діях гр. ОСОБА_1 іншого складу порушення митних правил, передбачених відповідною частиною статті 481 МК України, яка була чинна на момент ввезення транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані у запереченнях обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд, беручи до уваги наведені обставини та керуючись нормами закону, приходить до висновку, що у діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 268, 460, 481, 527, 528, 529 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Головуючий