Справа № 766/2105/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Зуб І.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ТИП Б) Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,-

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

встановив :

21.07.2023 року о 12:30 годині перебуваючи в м. Херсон, в тимчасовому місці дислокації в/ч НОМЕР_1 виявлено військовослужбовця ОСОБА_1 , який виконував завдання із стримування збройної агресії російської федерації на території України, в умовах особливого періоду (військового стану), у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного закладу КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, результат стану алкогольного сп`яніння І - 0,20 проміле о 13:15, ІІ - 0,16 проміле (довідка №1035/23 від 21.07.2023 року). Своїми діями порушив п.20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить управління кордонами, затвердженого наказом МВС, МЗС, МФУ, АДПСУ від 05.07.2011 року № 330/151/809/434 та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ,чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який надав заву про розгляд справи за його відсутності, вину не визнає, зазначив, що довідка медичного огляду на стан сп`яніння видана на іншу особу.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя встановила, що вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Стаття 251 КУпАП чітко визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно диспозиції частин 1, 2, 3 ст. 172-20 КУпАП, вони передбачають відповідальність лише за умови наявності такої об`єктивної сторони правопорушення, як: вчинення однієї з таких дій як: вживання наркотичних засобів або психотропних речовин під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява на території військової частини в такому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в такому стані, або участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів або під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Згідно ст. 252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 24.02.2022 діє воєнний стан, який востаннє продовжено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 №58/2023 з 05:30 години 19.02.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII)

Оцінюючи досліджені докази, суд приходить до таких висновків.

Так суб`єктом відповідальності за ст. 172-20 КУпАП є військова службова особа, що прямо визначено диспозицією вказаної норми. Аналогічну норму за умови заподіяння істотної шкоди мітять і положення ст. 425 КК України, у примітці до якої надано визначення військової службової особи, якою є військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо. Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для притягнення військовослужбовця до відповідальності за ст. 172-20 КУпАП встановленню та доведенню підлягає факт наявності у останнього організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарчих функцій або виконання таких обов`язків за спеціальним дорученням. У своє чергу статус військовослужбовця не має своїм наслідком автоматичне наділення останнього вищезазначеними функціями притаманними лише службовим особам.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 являється військовою службовою особою.

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ст. 172-20 КУпАП.

Крім того, у протоколі відносно ОСОБА_1 не вказано жодного конкретного діяння, за яке передбачена відповідальність ст. 172-20 КУпАП, тобто не розкрита об`єктивна сторона інкримінованого адміністративного правопорушення, зокрема не зазначено в чому саме полягав нетверезий стан притягуваного (алкогольне або інше сп`яніння).

До протоколу додана Довідка КНП «Херсонського обласного закладу з надання психіатричної допомоги» № 1035/23 про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 21.07.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 (а не ОСОБА_1 , який притягається до відповідальності) пройшов огляд приладом «Drager» з результатами 0,20 %, 0,16 %, однак результат тесту «Drager», а саме роздруківка за результатами огляду до протоколу не додана, що ставить під сумнів вказане твердження, а згадана довідка не містить висновку про алкогольне сп`яніння притягуваного.

Враховуючи викладене, суть правопорушення, викладена в протоколі, не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та не містить жодної ознаки об`єктивної сторони даного правопорушення. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно приписів ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 зазначається, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 277, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подання до апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Ю. Зуб