П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/637/23

Провадження №3/377/282/23

08 серпня 2023 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи невідоме, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 -

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №474664 від 22.07.2023 року, 15.07.2023 року о 19 годині 30 хвилин громадянка ОСОБА_2 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків передбачених ст.. 150 СКУкраїни, щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що останній біля будинку №1 Поліського кварталу у м. Славутич, нецензурно висловлювався, ображав та погрожував громадянці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та її неповнолітньому сину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, повторно протягом року.

В судове засідання 08.08.2023 року ОСОБА_6 не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлялася шляхом направлення SMS-повідомлення на її абонентський номер телефону НОМЕР_2 вказаний у заявці на отримання судових повісток. СМС доставлено 03.08.2023 року об 19 годині 42 хвилин.

Згідно вимог ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Враховуючи обмежені законом строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, відсутність у суду можливості здійснювати повторні виклики, суд розцінює не явку ОСОБА_7 як спосіб уникнути відповідальності, та вирішив розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення правопорушення та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №474664 від 22.07.2023 року, року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, у якому викладені обставини і суть правопорушення;

- письмовою заявою ОСОБА_4 від 17.07.2023 року про прийняття мір відносно ОСОБА_3 який нецензурно висловлювався, ображав та погрожував їй та її сину ОСОБА_8 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 17.07.2023 року, відповідно до яких, її син прийшов та повідомив що на стадіоні « ІНФОРМАЦІЯ_5 » до нього причепились хлопці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вони ображали його та друга ОСОБА_11 , говорили нецензурні слова в їх адресу, кидали камені з рогатки. Це було о 15 годині. Потім перебуваючи біля дому, близько 19 години 30 хвилин вона була біля під`їзду та побачила як у квартал зайшли діти, а саме ОСОБА_12 та троє хлопців і дівчинка. Прохор дуже сильно виражався нецензурною мовою. Я почула як ОСОБА_13 цікавиться у інших хлопців де проживає її син, хлопці сказали що он його мама. Після чого ОСОБА_13 почав ображати її та її сина, погрожувати перцевим балончиком. Вона намагалась поговорити і з`ясувати чого він так спілкується, ОСОБА_13 відповів що її син образив його друга і він прийшов мститися. Я пішла до дому, а ОСОБА_13 почав дзвонити в домофон. З вікна вона попросила не дзвонити, на що він знов почав нецензурно виражатись та кривлятись. Через деякий час вони пішли;

- письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_5 від 17.07.2023, з яких вбачається, що він 15.07.23 року разом з друзями ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перебували біля тренажерів на центральному стадіоні. Вони пішли попити води до фонтанчику, де перебували інші хлопці. Вони почали сміятись з них та ображати, нецензурно висловлювались. Коли відходили від фонтанчику, хлопець ОСОБА_16 почав стріляти з рогатки ягодами з дерева. Після слів «ненормальні» ОСОБА_16 ударив його по ногам та в живіт, він з друзями повалили його на зкмлю щоб він не бився і пішли;

- копія паспорта ОСОБА_4 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_11 від 17.07.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22.07.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.07.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_10 від 25.07.2023 року;

- копія паспорта ОСОБА_2 ;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ;

- постанова Славутицького міського суду Київської області від 20.10.2022 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідальність за частиною 2 статті 184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, повторно протягом року.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція частини 1 статті 184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою нормою права, яка відсилає до норм іншого законодавчого акта.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (частина 1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (частина 3). Батьки зобов`язані поважати дитину (частина 4). Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (частина 5). Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини (частина 6). Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (частина 7).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей, залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

З урахуванням наведеного, вважаю, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, доведена повністю, оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів, які знаходяться в справі про адміністративне правопорушення, та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено, що ОСОБА_2 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання, не забезпечила контроль над дозвіллям свого сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній нецензурно висловлювався, ображав та погрожував громадянці ОСОБА_4 та її неповнолітньому сину.

Обставини, які виключають провадження у справі відповідно до статей 17-20 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 247 КУпАП, також не встановлено.

При визначені виду та розміру адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП необхідно врахувати характер правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, форму та ступінь її вини, її майновий стан, стан здоров`я, обставини, що обтяжують відповідальність, та обставини, що пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи всі обставини в сукупності, характер та обставини правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_17 адміністративному стягненню, в межах санкції ч.2 ст.184 КУпАП, у виді штрафу.

Крім того, стягненню з особи на користь держави при накладенні на неї адміністративного стягнення підлягає судовий збір відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 184, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_18 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, і піддати стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Т. О. Малишенко