Справа № 950/532/23
Номер провадження 3/950/348/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засідання Івановій О.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Васильця С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , водія КП «Водоканал»

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 117081 від 04.03.2023 ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 04.03.2023 об 11:46 год. на пл. Воля м. Лебедин Сумської області керував автомобілем Opel Antara номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком Лебединської ЦРЛ № 14 від 04.03.2023, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Його захисник зазначив, що при складанні вказаного протоколу поліцейським не дотримано ряд положень закону і наявними у справі матеріалами вина особи, що притягується до відповідальності, не доводиться. У зв`язку з цим просить провадження у справі закрити.

Заслухавши доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши зібрані в ході судового розгляду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд вважає, що досліджені судом докази не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому в вину.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2) та висновок КНП «Лебединська лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» № 14 від 04.03.2023 про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4). Однак, дані докази не підтверджують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При ухваленні рішення суд зважає на ту обставину, що згідно вказаного висновку показник огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння склав 0,25 %о, що є первісним результатом такого огляду. Разом з цим, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 проходив також і повторний огляд, результат якого склав 0,23 %о, що вбачається з акту медичного огляду № 14 від 04.03.2023. Чому у висновку зазначено первісний показник є незрозумілим, так як і який саме результат огляду слід вважати вірним 0,25 %о чи 0,23 %о, а тому дійти висновку про безспірність проведеного огляду суд не може.

Крім цього, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_1 не погодився з отриманими результатами, але лікарем в супереч «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 не було проведено лабораторне дослідження вмісту алкоголю в його крові.

Докази на підтвердження протилежного матеріали справи не містять.

Оглядом відеозапису суд також встановив невідповідність при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення і в діях працівників поліції, оскільки наданий відеозапис складається з кількох окремих файлів, що суперечить положенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису № 1026, затвердженої 18.12.2018, яка регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу І зазначеної Інструкції - застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, зокрема, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

За змістом вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 від 18.12.2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 п. 1 та п. 2 розділу VІІ вказаної Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Зважаючи на викладене, суд не приймає відеозапис, долучений до справи, як належний доказ у справі, оскільки він добутий з порушенням вимог закону.

Крім цього, суд враховує й те, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, пори складений відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях відзначає, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає необхідним провадження у ній закрити на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є доведеною.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Олександр ЧХАЙЛО