"08" лютого 2023 р. Справа № 363/752/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2023 року головуючим суддею по справі призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 072755 від 08.01.2023 року вбачається, що 08 січня 2023 року близько о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство за місцем спільного проживання, а саме умисні дії психологічного характеру: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування вищезазначених обставин здійснюється у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом дослідження під час судового розгляду доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Крім того, відповідно до ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевказаного, можна зробити висновок, що притягнення особи до адміністративної відповідальності може відбуватися лише за наслідком розгляду і вирішення судом справи про адміністративне правопорушення, в межах якої у встановленому законодавством порядку будуть досліджені всі належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності будуть достатніми для того, щоб встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила. З цією метою при підготовці справи до розгляду суд перевіряє правильність складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки повнота та правильність їх складання впливає на об`єктивну можливість суду повно, всебічно та точно встановити всі обставини та факти вчинення адміністративного правопорушення та вирішити питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналіз диспозиції ст. 173-2 КУпАП та положень ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає можливість зробити висновок, що діяння у вигляді домашнього насильства як таке визначається законодавцем по відношенню не до будь-яких осіб, а у переважній більшості до осіб, які пов?язані сімейними, родинними стосунками або спільно проживають, маючи спільні права та обов?язки, а також спільний побут. Отже, вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюються лише на чітко визначених осіб, внаслідок чого склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має спеціального суб?єкта правопорушення.

При перевірці матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є чоловіком та дружиною, що проживають за спільною адресою. Однак зазначені відомості, встановлюються судом побічно при дослідженні основних матеріалів справи про адміністративне правопорушення. У той же час матеріали справи не містять жодного офіційного та належним чином завіреного документа, зокрема, копії свідоцтва про шлюб, запису у реєстрі актів цивільного стану, у паспортному документі старого зразка, який би підтверджував наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюбних відносин чоловіка та жінки. При цьому спільність прізвища окремих осіб не є підтвердженням того, що ці особи пов`язані родинними чи шлюбними стосунками між собою.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які інші документи, на основі яких суд мав би можливість встановити, що ОСОБА_1 є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього поширюються вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Оскільки єдиними уповноваженими суб?єктами на збирання доказів відповідно до ст. 249 КУпАП є органи, що уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, то суд позбавлений можливості самостійно втручатися у доказову діяльність у будь-якій інші формі, ніж дослідження вже зібраних та наданих доказів. Втручання суду у доказову діяльність та займання активної позиції в межах такої діяльності безумовно призведе до переймання судом на себе функції обвинувачення, що суперечить призначенню та правовій природі суду в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Тому працівники поліції у процесі доопрацювання матеріалів справи повинні надати всі можливі докази, на основі яких суд мав би можливість встановити наявність у ОСОБА_1 ознак спеціального суб`єкта та поширення на нього вимог законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Такими доказами можуть бути офіційні та належним чином завірені документи, які свідчать про наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюбних відносин та/або родинних відносин чи спільне проживання, наявність спільних прав та обов`язків.

Оскільки під час судового розгляду суд встановлює не тільки факти та обставини, що стосуються вчиненого правопорушення, але і факти та обставини, що стосуються особи правопорушника з метою визначення виду та розміру адміністративного стягнення, то суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодного документа, що стосується характеристики особи ОСОБА_1 за місцем проживання., а також не долучено довідку з інформаційної системи «АРМОМ» відносно ОСОБА_1 .

На додаток до цього, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «чи притягався до адміністративної відповідальності» зазначається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд звертає увагу, що стаття 173-2 КУпАП передбачає дві окремі частини, зокрема, частиною 2 ст. 173-2 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за повторне вчинення домашнього насильства особою, яку протягом останнього року було піддано адміністративному стягненню за вчинення такого ж самого правопорушення. У зв`язку з цим ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено не тільки кваліфікований склад адміністративного правопорушення, а відповідно і більш серйозну адміністративну відповідальність.

Внаслідок цього встановлення того факту чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності має важливе значення як для вирішення питання про правильність кваліфікації діянь особи, так і для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Однак у матеріалах справи відсутній будь-який документ, що підтверджував би факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Тому, крім довідки АРМОР, працівники поліції повинні надати належним чином завірену копію судового рішення з поміткою про набрання ним чинності, з якого буде підтверджуватися той факт, що ОСОБА_1 протягом останнього року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У випадку підтвердження зазначених відомостей суд звертає увагу працівників поліції, що повторне вчинення домашнього насильства протягом року є кваліфікованим складом правопорушення та передбачений ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а не частиною 1.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, має бути розглянута судом протягом доби з моменту отримання матеріалів справи. Враховуючи такі обмежені строки розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, важливого значення набуває питання належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце судового розгляду її справи. При цьому з огляду на характер правопорушення та обмежену доказову базу участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у цій справі є пріоритетним, оскільки саме за допомогою її пояснень суд має можливість відтворити всі обставини та факти, що мали місце при вчиненні адміністративного правопорушення.

Отже, оперативне та ефективне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, є пріоритетним завданням суду, у тому числі під час підготовки справи до судового розгляду.

Оскільки справа розглядається в дуже обмежені строки з моменту отримання відповідних матеріалів, то використання стандартів засобів поштового зв`язку, у тому числі для відправлення судової повістки про виклик до суду, особливо в умовах воєнного стану, не забезпечить виконання завдання оперативного та ефективного повідомлення особи, чия справа розглядається у той же день. Внаслідок цього єдиними можливими та ефективними способами повідомлення особи про дату, час і місце судового розгляду залишаються лише: або доставлення особи працівниками поліції безпосередньо до суду з метою розгляду справи у той же день, або використання інших альтернативних способів повідомлення, зокрема, SMS-повідомлення про дату, час і місце судового розгляду, телефонограми тощо.

У випадку недоставляння працівниками поліції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, або встановлення неможливості використання альтернативних способів повідомлення про дату, час і місце судового розгляду (відсутність номеру телефону, перебування абоненту зв`язку поза межею доступності тощо) суд позбавлений об`єктивної можливості оперативно та ефективно завчасно повідомити особу про дату, час і місце судового розгляду, внаслідок чого зазначена особа позбавляється свого основоположного права на доступ до справедливого суду, що передбачає необхідність забезпечення її участі та заслуховування її думки. Позбавлення права на доступ до суду є негативним та неприпустимим явищем для демократичної та правової держави, якою відповідно до ст. 1 Конституції України є наша держава.

У той же час судом було встановлено контактні дані ОСОБА_1 з метою забезпечення оперативного та своєчасного повідомлення про дату, час і місце судового розгляду, а також забезпечення його прибуття у судове засідання. Однак ОСОБА_1 повідомлення та вимоги суду про необхідність явки до суду повністю проігнорував.

За таких умов суд позбавлений об`єктивної можливості розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Тому працівники поліції після доопрацювання матеріалів справи повинні забезпечити прибуття ОСОБА_1 до Вишгородського районного суду Київської області для розгляду справи про адміністративне правопорушення протягом доби з моменту надходження матеріалів.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 02.09.2021 року у справі № 11-97сап20 зробила висновок, що немає процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього.

На додаток до цього відповідно до положень п. 24 ППВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Верховний Суд України визнав правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Таким чином, Верховний Суд України визнав неприпустимість спрощеного підходу до розгляду і вирішення справ про адміністративне правопорушення.

Враховуючи обмежені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, неможливість завчасного та оперативного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на те, що без його участі суд позбавлений можливості з`ясувати всі обставини та факти вчинення правопорушення, то суд доходить до висновку про необхідність повернення матеріалів справи на доопрацювання.

Отже, з огляду на допущену неповноту при складанні адміністративного матеріалу, що в свою чергу унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи в судовому засіданні, оскільки при розгляді справи суд повинен з`ясувати всі конкретні обставини справи і з урахуванням досліджених доказів постановити в справі належне рішення, суд приходить до висновку про необхідність повернення вказаного матеріалу до відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення та усунення зазначених недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рукас