Єдиний унікальний номер 389/970/23
провадження №3/389/403/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Український Віталій Валентинович, розглянувши в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не повідомлений, пенсіонер, місце проживання АДРЕСА_1 , не притягувалась до адміністративної відповідальності,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №326674 від 31.03.2023 ОСОБА_1 04.02.2023 о 10:08 годині, перебуваючи у приміщенні магазину «Містечко», розташованого по вул.Нечаєва,57 у с.Дмитрівка Кіровоградської області, вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме таємно викрала з банківської карти № НОМЕР_1 кошти в сумі 207,00 грн, чим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_2 на вказану суму, тобтовчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з`явилась, надала пояснення, відповідно до яких 03.03.2023 на парковці у м.Кропивницький біля Дитячої обласної лікарні її чоловік знайшов банківську карту № НОМЕР_1 з безконтактним чіпом та передав їй, вона поклала карту до кишені куртки, а 04.04.2023 поїхала за продуктами у магазин с.Дмитрівка, де проживає та, оскільки при собі була невелика кількість грошей, вирішила розраховуватися знайденою карткою. Оскільки не знала скільки грошей на карті, купувала продуктів небагато та кожен раз розраховувалась картою. Використовувала карту по декілька раз у магазинах у с.Дмитрівка по вул.Центральній, по вул. Нечаєва. Хотіла використати усі гроші на знайденій карті, а покупки робила на різні суми у різних магазинах, бо не знала скільки там коштів і не могла відразу використати усю суму. Потім її викликали працівники поліції і карту вона віддала. Щодо використання карти, яка їй не належить порушено кримінальне провадження.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами по справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст ст.ст.7,254,268,279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування, повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У ст.278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», що протокол не може бути самостійним та достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Вказані положення Конституції України поширюються і на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Частина перша ст.51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати та тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Частина четверта ст.185 КК України передбачає відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, та карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

При цьому неоподатковуваний мінімум доходів громадян для настання адміністративної і кримінальної відповідальності встановлюється на рівні податкової соціальної пільги - 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року (п.5 р.XX Податкового кодексу). Оскільки з 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатної особи з розрахунку на місяць складає 2684 грн, то у 2023 році для норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовується неоподатковуваний мінімум в розмірі 1342,00 грн, відтак крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість майна на момент здійснення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 268,4 грн. (0,2 х (50% х 2684)). Якщо вартість викраденого майна перевищує 268,4 грн, настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до п.17,18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 (справа № 487/2854/17), Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 (справа № 804/401/17) зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Згідно з ч.2 ст.32 КК України продовжуваний злочин складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

Якщо склад злочину, визнаного продовжуваним, передбачає певні кількісні показники, які впливають на його кваліфікацію (розмір викраденого майна, розмір заподіяної шкоди тощо), то при його кваліфікації враховується загальна сума таких показників, пов`язаних з кожним із вчинених особою діянь, що утворюють продовжуваний злочин, і при визначенні їх розміру необхідно виходити з кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вирахуваних за кожен період вчинення продовжуваного злочину окремо.

При повторності злочинів відповідні кількісні показники обчислюються за кожен злочин окремо, розмір цих показників визначається в порядку, встановленому на час вчинення кожного злочину, і загальна їх сума на кваліфікацію злочинів не впливає.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, рапорт слідчого СВ ВП №1 (м.Знам`янка) від 24.03.29023, довідку за результатами перевірки інформації, викладеної у рапорті слідчого СВ ВП №1 (м.Знам`янка), письмові пояснення ОСОБА_1 від 31.03.2023, відповідно до яких банківську карту № НОМЕР_1 з безконтактним чіпом вона знайшла у м.Кропивницький біля Дитячої обласної лікарні, та декілька раз розрахувалась нею у магазинах за продукти харчування, чеки на придбання продуктів харчування, встановлено, що ОСОБА_3 , маючи єдиний умисел на використання коштів, наявних на банківській карті № НОМЕР_1 , належній ОСОБА_2 , та достовірно не знаючи яка сума грошей наявна на вказаній картці, 04.03.2023 неодноразово розраховувалась вказаною картою у різних магазинах с.Дмитрівка, здійснюючи покупки на різні суми, зокрема 57,00 грн, 46,00 грн, 104,00 грн, 845,00 грн, 357,10 грн, 447,40 грн, 215,00 грн, 335,50 грн.

За вказаними фактами СВ ВП №1 (м.Знам`янка) порушено кримінальне кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , внесене до ЄРДС за №0000083 від 05.02.2023, за ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи відсутність доказів визначеності відповідності/невідповідності дій ОСОБА_1 ч.2 ст.32 КК України, за відсутності постанови про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за певним фактом/фактами за відсутності в її діях складу кримінального правопорушення, з урахуванням вартості викраденого майна та віднесення чи не віднесення дій ОСОБА_3 до триваючих правопорушень, відсутності відомостей щодо рішення прийнятого щодо крадіжки коштів на суму 215,00 грн., відомостей щодо потерпілого та завдання останньому шкоди, вважаю, що під час судового розгляду не встановлено наявності належних, допустимих та беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, у зв`язку з чим, та з метою дотримання вимог статті 61 Конституції України,провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП необхідно закрити.

Керуючись ст.ст.1, 9, 51, 221, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя В.В. Український