Справа 362/2585/23
Провадження 3/362/1426/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

21.04.2023 о 01:35 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Володимирська, біля буд. 217, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. порушення мови, порушення координації рухів) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив факт вини у вчинені поставленого в провину правопорушенні. Пояснив, що того дня приїхав до свого знайомого, де вони вживали алкогольні напої. Його знайомому зателефонувала бабуся та повідомила про погане самопочуття, просила невідкладно прибути до неї в Житомирську область. Тоді вони знайшли тверезого водія та всі разом вирушили в дорогу. За кермом був їх товариш. Оскільки була комендантська година, то на блокпосту їх зупинили для перевірки документів. Потім на місце події прибули працівники поліції, які почали стверджувати, що цим автомобілем керував саме він, оскільки є власником цього транспортного засобу. Пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовився, бо не перебував у статусі водія. На всі пояснення працівники поліції не реагували, а лише склали протокол, його транспортний засіб вилучили на майданчик тимчасового утримання.

Захисник ОСОБА_1 Морозов В.Ю. (діє на підставі договору від 02.08.2023) просив суд закрити цю справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що поліцейські порушили процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто перебування його у статусі водія. Зауважив на ряд порушень працівниками поліції при оформлені даного адміністративного матеріалу,з-поміж іншого: після відмови від проходження огляду ОСОБА_1 не був доставлений до медичного закладу для проходження такого огляду в медичному закладі, зокрема таке направлення не оформлялось та не видавалось ОСОБА_1 ; при складані вказаного протоколу ОСОБА_1 не роз`яснювались його права, тощо. Разом з тим, при складанні протоколу працівники поліції не вказали серію та номер технічного засобу на який здійснювався долучений відеозапис, який є фрагментарним та небезперервним. Крім того, звернув увагу суду, що у примірнику протоколу, який вручено ОСОБА_1 , відсутні записи щодо пункту ПДР, який ставиться в провину ОСОБА_1 , статті та її частини за якою складений протокол. Зважаючи на всі вищевикладені порушення просив суд закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд викликати свідків події, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також поліцейських, які оформляли даний протокол.

Свідок ОСОБА_2 надав суду пояснення, що тієї ночі він чергував на блокпосту на а/д «м. Обухів м. Васильків», де після 01:00 год. його напарником було зупинено автомобіль Fiat. Він, свідок, перебував поруч. Загалом у автомобілі було троє чоловіків, а за кермом був ОСОБА_1 , який надав військовий пароль для проїзду блокпосту в комендантську годину. Вирішили перевірити документи на підтвердження того, що водій є військовим з огляду на те, що йому відомий цей пароль. Таких документів ні водій, ні пасажири не надали, усі мали ознаки алкогольного сп`яніння. Приїхали поліцейські, які спілкувалися з водієм. Ствердив, що чітко бачив, що автомобілем керував ОСОБА_1 , що і повідомив поліцейським. Потім був свідком того, що на пропозицію працівників поліції водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки стверджував, що транспортним не керував. Працівники поліції оформили протокол і додатки до нього, які він підписав. Потім прибув евакуатор і транспортний засіб було евакуйовано.

Свідок ОСОБА_3 , працівник поліції. який оформляв даний адміністративний матеріал, надав суду пояснення, що тієї ночі у ході патрулювання, проїжджаючи повз блокпост по вул. Володимирська, їх зупинили працівники ДФТГ та пояснили, що ними зупинено автомобіль з трьома особами, які намагалися проїхати через блокпост, при цьому мали військовий пароль для пересування через блокпости в комендантську годину, однак документів приналежності до військових не надано. На запитання хто водій ОСОБА_1 повідомив, що він є власником транспортного засобу та водієм. Було проведено огляд автомобіля на наявність заборонених предметів та речовин, яких не виявили. В подальшому при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 у останнього виявили ознаки алкогольного сп`яніння та з огляду на виявлені ознаки запропонували пройти огляд на стан алкогольного сяпяніння у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 почав всіляко ухилятись від відповіді, мотивуючи свою позицію, що він не був водієм вказаного транспортного засобу, та наполягав на проведені огляду всіх осіб, що перебували в автомобілі. З огляду на наявні пояснення працівників ДФТГ, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , який це підтвердив особисто йому, поліцейському, на початку їх спілкування, було складено цей протокол. Щодо відсутності у примірнику протоколу, який вручили водію, певних відомостей, то зауважив, що усі доповнення вносились туди у присутності ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений у судове засідання не прибув причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, суд установив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із фабулою ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки п.2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис події правопорушення, що відображений на електронному диску і долучений до матеріалів справи. Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, з цього доказу вбачається таке: на відеозаписі зображений чоловік, який представляється ОСОБА_1 підтверджує, що він є власником транспортного засобу. З огляду на виявлені ознаки йому, як водію, пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, він відмовляється, мотивуючи свою відмову тим, що не перебував у статусі водія. Стверджує, що водієм є його товариш. Свідки - працівники блокпосту, який зупинили автомобіль, підтверджують, що водієм був саме ОСОБА_1 . Надалі на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ухиляється і вимагає, щоб такий огляд пройти усі особи, які перебували у автомобілі. На зауваження щодо доказів факту керування ним автомобілем йому повідомляють, що даний факт встановлено з пояснень свідків, які його зупиняли та дані пояснення будуть долучені до матеріалів справи.

При цьому, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, ОСОБА_1 мав пройти огляд за допомогою газоаналізатору «Alcotest 6810», однак він не проведений через його відмову, що засвідчено двома свідками;

-даним письмових пояснень ОСОБА_5 від 21.04.2023, за якими 21.04.2023 близько 01:35 год. на блокпосту по вул. Володимирська в м. Василькові Київської області в комендантську годину було зупинено автомобіль Fiat Tipo д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору з трьома особами, водій ОСОБА_1 , при цьому водій мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Даний водій та інші пасажири поводили себе зухвало та через деякий час інший пасажир почав стверджувати, що водієм є він, хоча цього не було;

-даним письмових пояснень свідка ОСОБА_6 від 21.04.2023 за якими 21.04.2023, перебуваючи на чергуванні на блокпосту по вул. Володимирська в м. Василькові Київської області було зупинено транспортний засіб Fiat Tipo д.н.з. НОМЕР_1 , для перевірки, оскільки пасажири поводили себе підозріло. В подальшому по прибуттю працівники поліції виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння та в подальшому складений відповідний адміністративний матеріал;

-поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 21.04.2023, за якими , за якими в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі та із застосуванням газоаналізатору «Драгер», що засвідчують своїми підписами

-даним акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21.04.2023, за яким транспортний засіб Fiat Tipo, д.н.з. НОМЕР_1 затримано та поміщено на майданчик тимчасового утримання.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядкуз метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке невиконане через відмову ОСОБА_1 . При цьому під час пропозиції йому пройти освідування поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису та залучив двох свідків. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21.04.2023.

Не зважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_1 та його захисника щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував є непереконливими, оскільки вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями свідків, які надавали відповідні пояснення в ході судового розгляду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що погодження особи на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути актом волевиявлення, який би виражався в активних діях особи, щодо погодження на проходження огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах. Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

При цьому, у разі відмови/ухилення водія від проходження огляду у встановленому законом порядку, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду на місці чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Твердження сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відхиляються судом, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відтак, у поліцейського не виникло обов`язку складати направлення для проходження відповідного огляду до медичного закладу.

Доводи, наведені стороною захисту про порушення працівниками поліції щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав не заслуговують на увагу, оскільки йому були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, роз`яснення ж інших положень статтей КУпАП не передбачено, а право ОСОБА_1 на захист по цій справі реалізовано.

Щодо зауважень сторони захисту про невідповідність протоколу та його копії про адміністративне правопорушення, то суд зауважує, що предметом судового розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, він оформлений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог законодавчих актів. До того ж відсутність у примірнику протоколу, наданому ОСОБА_1 , частини статті 130 КУпАП, не порушило конвенційні чи конституційні права і свободи ОСОБА_1 , жодним чином не обмежили його право на захист, а також не знівелювали і не обмежили права інших осіб.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому клопотання про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання вини, та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір

Керуючись ст. ст. 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко