Справа № 397/344/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2023 смт. Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимович І.В., розглянувши розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , військовослужбовця військової служи за контрактом, пожежного пожежної роти військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП - НОМЕР_2

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу №6 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП від 31.03.2023 року солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 11.03.2023 року о 14 год. 40 хв. був виявлений в стані алкогольного сп`яніння на території військового містечка.

В медичному пункті військової частини НОМЕР_1 11.03.2023 року о 15 год. в присутності штаб-сержанта ОСОБА_2 та майстер-сержанта ОСОБА_3 солдат ОСОБА_1 пройшов медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

У результаті проведення огляду на стан сп`яніння встановлено: спеціальний медичний пристрій газоаналізатор Алкофор 105 с/н В виявив 1,58 проміля в організмі солдата ОСОБА_1 , про що був складений акт попереднього медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №5 від 11.03.2023 року о 15 год. 10 хв.

Таким чином, дії ОСОБА_1 кваліфіковані командиром військової частини НОМЕР_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вдома ( АДРЕСА_3 ) вжив спиртні напої та пішов до товариша. Був зупинений підполковником ОСОБА_4 .. Після чого прибули його безпосередні командири та доставили в медичний пункт, де пройшов обстеження на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.172-20 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно диспозиції ч.3 ст. 172-20 КУпАП, відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, суддя бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема суть правопорушення не відповідає диспозиції ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири в АДРЕСА_3 , що підтверджується Договором про надання комунальних послуг №314, укладеним з Комунальним підприємством "Лісове" Олександрівської селищної ради.

Згідно протоколу №6 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП від 31.03.2023 року солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 був виявлений в стані алкогольного сп`яніння на території військового містечка.

Крім того, зазначаючи у протоколі склад адміністративного правопорушення, командиром війської частини не зазначено про вчинення порушення в умовах особливого періоду, що охоплюється диспозицією ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Таким чином, суть правопорушення не відповідає диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки адміністративна відповідальність передбачена за появу військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Отже, на переконання суду, відомості відображенні командиром військової частини НОМЕР_1 про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Тож, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зважаючи на викладене, суд зобов`язаний розглядати справу лише в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення та не в праві встановлювати обставини, які виходять за межі таких тверджень та звинувачують особу у вчиненні дій, які конкретно не викладені в ньому.

Раніше вказані обставини, а саме: не розкриття об`єктивної сторони правопорушення, доведення обставин, зазначених у протоколі достатніми, достовірними, безсумнівними доказами, є грубим порушенням КУпАП, і є безумовною підставою до закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, через не встановлення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно не доведення всіх його обов`язкових ознак.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 172-20, 247, 283-285, 289 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.В. Максимович