ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Пшеняк М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 28.08.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Углегорськ Донецької області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця майора - начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника четвертого відділу Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Миколаївської області,

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 93 від 17.08.2023р., майор ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою - начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, не забезпечив належний військовий облік та повноту відпрацювання документів по обліку офіцерів запасу, без оформлення та затвердження головою військово-лікарської комісії ЦВЛК Збройних Сил України свідоцтва про хворобу, проставив 04 серпня 2022 року відмітки про виключення з військового обліку у військовому квитку офіцера запасу, в розділі «Проходження військової служби» особової справи і послужній картці лейтенанта ОСОБА_2 та у подальшому подав вищевказані документи з відміткою для скріплення підписом та гербовою печаткою начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в свою чергу призвело до безпідставного виключення з військового обліку за станом здоров`я лейтенанта запасу ОСОБА_2 , чим порушив вимоги ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, своїх функціональних обов`язків, мобілізаційної директиви ОК « ІНФОРМАЦІЯ_4 », виданої на підставі мобілізаційної директиви ГШ №321/1168ОКТ від 18.06.2018 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у зв`язку з малозначністю вчиненого.

На думку апелянта, суд прийняв незаконне рішення.

Зазначає, що мобілізаційна директива ГШ №321/1168ОКТ від 18.06.2018 року, на яку посилаються в протоколі, стосується районних та міських військових комісаріатів, які припинили існування у 2021 році і не поширюється на Баштанський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Також апелянт зазначає, що вказаного в протоколі офіцера поновлено на військовому обліку 17.07.2023 р., тобто до складання протоколу про адміністративне правопорушення та відкриття кримінального провадження.

На думку апелянта, оскільки всі докази збирались в межах кримінального провадження, то вони не можуть бути використаними під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Окрім того, зазначає, що строк притягнення до адміністративної відповідальності повинен відраховуватись від 04.08.2022 р. та стягнення накладено з порушенням дії закону у часі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, майор ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою - начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушив вимоги ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, своїх функціональних обов`язків, мобілізаційної директиви ОК «Південь», виданої на підставі мобілізаційної директиви ГШ №321/1168ОКТ від 18.06.2018 року, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172 -15 КУпАП

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні судом цього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого майор ОСОБА_1 будучи начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, не забезпечив належний військовий облік та повноту відпрацювання документів по обліку офіцерів запасу, без оформлення та затвердження головою військово-лікарської комісії ЦВЛК Збройних Сил України свідоцтва про хворобу, проставив 04 серпня 2022 року відмітки про виключення з військового обліку у військовому квитку офіцера запасу, в розділі «Проходження військової служби» особової справи і послужній картці лейтенанта ОСОБА_2 та у подальшому подав вищевказані документи з відміткою для скріплення підписом та гербовою печаткою начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в свою чергу призвело до безпідставного виключення з військового обліку за станом здоров`я лейтенанта запасу ОСОБА_2 , чим порушив вимоги ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, своїх функціональних обов`язків, мобілізаційної директиви ОК «Південь», виданої на підставі мобілізаційної директиви ГШ №321/1168ОКТ від 18.06.2018 року. (а.с. 1-6).

Згідно даного протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП та протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за його відсутності, свою вину визнавав, просив суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу мінімального розміру.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції було досліджено письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких у 2022 році Казанківською позаштатною військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 був визнаний один офіцер запасу лейтенант ОСОБА_2 , як непридатний до військової служби з виключенням із військового обліку, але свідоцтво про хворобу та постанова ВЛК не були затверджені ВЛК Південного регіону.

З дослідженого судом першої інстанції витягу Книги обліку особових справ офіцерів запасу (том-3) вбачається, що лейтенант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 04.08.2022 року виключений з в/о за станом здоров`я, згідно п.«а» ст.39. При цьому, свідоцтво про хворобу та постанова ВЛК не були затверджені ВЛК Південного регіону.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, судом першої інстанції встановлені вірно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

З врахуванням вищезазначеного, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , щодо невідповідності висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи.

Щодо доводів апелянта відносно того, що всі докази збирались в межах кримінального провадження, а тому вони, на думку апелянта, не можуть бути використані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, то вони є неприйнятними.

Як вбачається із матеріалів провадження, за цим фактом до ЄРДР 21.07.2023 року було внесено кримінальне провадження № 0000031 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 426-1, ч 1 ст. 366 КК України. За результатами розслідування цього кримінального провадження було встановлено відсутність складу кримінальних правопорушень у діях посадових осіб Баштанського РТЦК. Та 16.08.2023 року кримінальне провадження було закрито. Оскільки, в діях начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника четвертого відділу Баштанського РТЦК вбачались ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, стосовного нього 17.08.2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення. А тому всі матеріали які були отримані під час розслідування кримінального провадження є належними та допустимими доказами і в провадженні про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.7 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що кримінальне провадження № 0000031 було закрито Постановою слідчого від 16.08.2023 року, а 17.08.2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення № 93 відносно ОСОБА_1 .

Після дослідження цього протоколу та інших письмових доказів судом першої інстанції 28.08.2023 р. було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17215 КУпАП та накладено на нього стягнення в межах строку, визначеного ч.7 ст. 38 КУпАП строку.

Що стосується доводів апелянта відносно того, що стягнення накладене судом першої інстанції не відповідає вимогам Закону, то вони є слушними.

Положення ст. 33 КУпАП регламентують, що адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції недотримано вищезазначених вимог закону.

ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було вчинено 04 серпня 2022 року, а станом на вказану дату діяв Закон, відповідно до якого санкція за ч.2 ст.172-15 КУпАП, передбачала накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти мінімумів доходів громадян, або арешт з утриманням на гаупвахті на строк від семи до десяти діб.

Разом з тим, судом першої інстанції було накладено стягнення на ОСОБА_1 , передбачене санкцією ч.2 ст.172 -15 КУпАП за Законом № 2839- ІХ від 13.12.2022 року, яким було внесено зміни до цієї статті, що суперечить положенням ст. 8 КУпАП.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 28.08.2023 року змінити в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, пом`якшити покарання, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. За такого апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 28.08.2023 року, якою ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення - змінити.

Пом`якшити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП у виді штрафу до 200 розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.