Справа №295/1132/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого у АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2023 серії ААД №464361, 20.01.2023 о 19-41 год. у м. Житомирі на перехресті вул. Перемоги-вул. Лесі Українки, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ford Orion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , став учасником ДТП, при цьому у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів. Водію запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» або у найближчому медичному закладі, на що водій відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив захисника.

Захисник Вернидуб Д.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зокрема зазначив, що його підзахисний не мав наміру відмовлятись від проходження огляду, однак працівником поліції останньому було роз`яснено, що він як варіант може відмовитись від проходження огляду, тому і ОСОБА_1 прийняв таке рішення.

Дослідивши матеріали, суд приходить до таких висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На відеозаписі із нагрудних камер патрульних поліцейських зафіксовано, як ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак запитує, як йому правильно зробити. Працівником поліції роз`яснюється ОСОБА_1 три варіанти його дій, а саме: пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», другий - проїхати в медичний заклад дихнути в трубочку або здати кров або третій - варіант, якщо він відмовляється.

ОСОБА_1 обрав третій варіант.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин, факт відмови особи у проходженні огляду на стан сп`яніння не доведений поза розумним сумнівом, незаконні роз`яснення працівників поліції, щодо можливих варіантів його дій при огляді, зокрема відмовитись від такого огляду, сприяли зміні позиції ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан сп`яніння або відмови від такого, тобто мала місце провокація на вчинення дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, тому суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами, а тому провадження по справі слід закрити згідно ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко