ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9098/22 Номер провадження 33/814/925/23Головуючий у 1-й інстанції Горбунова Я.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.

Захисника адвоката Бабаскіна К.С.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бабаскіна Кирила Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду Полтавської області від 23 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 12.08.2022 в м. Харкові, по пр-кт. Героїв Харкова, 256Б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 528І», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора алкотестер Drager 6820. Результат позитивний - 1,72% проміле. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Бабаскін К.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскілки зібрані по справі докази не свідчать про таку обставину.

Також звертає увагу на неналежність та недопустимість в якості доказу приєднаного до справи відеозапису, здійсненого працівниками поліції на особистий мобільний телефон.

Вважає, що не можуть бути взяті до уваги результати огляду на алкотестері, оскільки він як прилад невірно вказував температуру навколишнього середовища. Так на роздруківці значиться температура +27С, хоч а в той же час згідно даних гідрометцентра температура була приблизно +20,4С, що може свідчити про похибку результату проходження огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду, направленням, рапортом, відеозаписами з диску.

Із зазначеними висновками суду першої інстанцій не може погодитись апеляційний суд, оскільки останні вмотивовані правовою оцінкою доказів, які в своїй сукупності не відповідають в повній мірі критерію доведення «поза розумним сумнівом».

Як встановлено, водію ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення інкримінується керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами алкотестеру Драгер, тобто наявність в його діях складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. .

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно наказу № 1026 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, вищевказана Інструкція містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та з її змісту не вбачається право поліцейського здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.

Як вбачається з доданого до протоколу відеозапису загальною тривалістю 03:30 хв., поліцейськими не заперечується факт здійснення відеофіксації огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не на спеціальний технічний засіб, як то визначають вищенаведені норми Закону, а на особистий мобільний телефон, пояснюючи це фактом розрядження батареї на 2 спеціальних відеокамерах.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції захисником Бабаскіним К.С. було здійснено запит до Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області щодо складу працівників поліції які перебували на місці події під час проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, та наявності в них персональних відеореєстраторів.

Згідно відповіді Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області, яка була долучена до апеляційної скарги на місці події перебували 6 працівників поліції, в наявності яких було 4 персональних відеореєстратори.

Між тим, відеофіксація працівниками поліції була здійснена на особистий мобільний телефон, який не відноситься до спеціального технічного приладу в розумінні положень ст. 266 КУпАП, що фактично нівелює доказове значення наданих працівниками поліції відеозаписів,

При цьому, залишається не зрозумілим, чому отримавши чотири персональні відеореєстратори, працівники поліції зазначили про розрядження батареї лише у двох з них, тоді як у їх розпорядженні залишались іще два відеореєстратори, а відтак останні не були позбавлені можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, про те такою можливістю не скористались.

За вказаних обставин, приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення записи із власного мобільного телефону не можуть бути належними доказами у справі.

Положення ч. 2 ст. 266 КУпАП вказують на те, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, тобто не маючи технічної можливості зафіксувати проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції повинні забезпечити таке фіксування шляхом залучення двох свідків, чого в даному випадку зроблено не було.

Вищевказані обставини свідчать про недотримання працівниками поліції визначеного законом порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зважаючи на встановлені порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає наявними всі підстави для визнання недійсним проведеного огляду, що виключає підстави для притягненням останнього до відповідальності за інкриміноване йому правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про скасування постанови місцевого суду з закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника Бабаскіна Кирила Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2023 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна