Номер провадження: 33/813/211/23
Номер справи місцевого суду: 493/1155/22
Головуючий у першій інстанції Тітова Т. П.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І,

за участю:

секретарки судового засідання - Гасанової Л.Я.к.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 07.12.2022 року,

установив

Постановою судді Балтського районного суду Одеської області від 07.12.2022 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПта на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01 вересня 2022 року о 22:30 год. на автодорозі Р-75, сполучення с. Бендзари с. Немирівське, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager» ARBL 0918, який дав позитивний результат 3,15, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 01.09.2022 серїї ДПР18 № 166624.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що не погоджуються із оскарженою постановою суду та вважає її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки:

- огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням невідомого правопорушнику спеціального технічного засобу, результат якого є невірним, огляд на стан сп`яніння проведено із порушенням закону;

- обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають обставинам справи, не підтверджені відповідними доказами, а тому не можуть свідчити про скоєння правопорушення;

- відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не містить в собі інформацію, що ОСОБА_1 відмовився від результатів тесту та просив працівників поліції провести огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що йому було відмовлено;

- пояснення свідків не відображають усіх подій та відомостей, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність;

- в означений в оскаржуваній постанові день, алкогольних напоїв не вживав.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судове засідання апеляційного суду з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було призначено на 30.01.2023 року о 10 годині 30 хвилин.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку смс-повідомлення.

В день судового засідання від ОСОБА_1 з електронної системи «Електронний суд» на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду його апеляційної скарги. При цьому, у даному клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що прибути до суду він не може, оскільки на даний час на території Одеської області продовжуються активні бойові дії. Крім того, в своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що в березні 2022 року він вступив до лав Збройних сил України.

Апеляційний суд вважає таку поведінку апелянта, як зловживання останнім своїми процесуальними правами з метою ухилення від адміністративної відповідальності, з огляду на таке.

Так, на території Одеської області та м. Одеса бойові дії не ведуться, а в матеріалах справи, та до клопотання ОСОБА_1 не долучає будь-яких документальних підтверджень про його перебування у ЗСУ.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, судом першої інстанції справа неодноразово призначалась до розгляду:

на 24.10.2022 року ОСОБА_1 подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та відкладення розгляду справи (а.с.10);

на 15.11.2022р. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що прибути до суду він не може, оскільки на даний час на території Одеської області продовжуються активні бойові дії (а.с.14);

на 07.12.2022р. подав клопотання про закриття адміністративного провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (а.с.17-18).

При цьому, увесь час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції ОСОБА_1 не з`явився.

Як випливає з практики, дотримання процесуальних вимог безпосередньо впливає на результат у справі. Правозастосовча практика судів свідчить про зростання ролі процесуальних моментів під час розгляду справи, підвищення уваги до належного користування учасниками судового процесу своїми процесуальними правами.

Відповідно до процесуальних кодексів, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживання процесуальними правами визначається як дії, що суперечать завданню судочинства.

У рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», в якому Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що з правом особи на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, а також вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Таким чином, вищезазначені дії ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює як навмисне затягування судового розгляду справи з метою закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, внаслідок чого розцінюється судом, як зловживання процесуальними правами та спробою уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засіданні особа, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи та його неявку у судове засідання, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

На переконання апеляційного суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні знайшла свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 166624 від 01.09.2022 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01 вересня 2022 року о 22:30 год. на автодорозі Р-75, сполучення с. Бендзари с. Немирівське, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою спеціального технічного пристрою Drager який дав позитивний результат 3,15 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (а.с.3).

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується роздруківкою результатів тестування на алкоголь (а.с.2, а також відеозаписом з наргудних відеокамер співробітників поліції (а.с.8).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці зупинки за допомогою йому невідомому технічного засобу, та наполягав на проведені медичного огляду у закладі охорони здоров`я, однак працівниками поліції було відмовлено йому в цьому, спростовуються оглянутим відеозаписом, згідно якого ОСОБА_1 добровільно погодився з оглядом за допомогою технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, жодних зауважень питань та незгоди з показами технічного приладу не заявляв та погодився з результатами огляду, про що також свідчать особисті підписи ОСОБА_1 у роздруківці результатів тестування та відповідно у самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежності відеозапису, долученого до матеріалів справи, оскільки із досліджених відеозаписів вбачається, що дата та час відеозйомки відповідає даті та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків, з яких вбачається, що ОСОБА_1 добровільно, без будь-якого примусу чи погроз зі сторони працівників поліції погодився на огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також не висловлював незгоду з результатами такого огляду.

Враховуючи наведене, у працівників поліції були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд на стан сп`яніння, який згідно п.1.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 проводиться у закладі охорони здоров`я лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду.

Що стосується доводів апелянта про його незгоду із протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Протокол про адміністративне правопорушення лише фіксує обставини здійснення порушення і є основним джерелом доказів при прийнятті судом рішення про винність або невинність особи в здійсненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував щодо його складання, будь-якої незгоди проти результатів тесту або складання протоколу, окрім пояснень не виказував та не зазначав.

Що стосується доводів апеляційної скарги про невідповідність показів свідків, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, зі змісту письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 01.09.2022 року вбачається, що 01.09.2022 року він спільно зі своїм товаришем по службі ніс службу на блокпосту №8, сполучення Бендзари Немирівське. Приблизно о 22:30 год. на блокпост заїхав автомобіль марки ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , який знаходився в п`яному вигляді. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння водій погодився. Результат тесту показав 3,15‰. Також, в його присутності водій відмовився надавати будь-які письмові чи усні пояснення (а.с.6).

З письмового пояснень ОСОБА_3 від 01.09.2022 року, зміст яких аналогічний змісту пояснення ОСОБА_2 , також вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння 3,15‰ та в його присутності відмовився надавати будь-які пояснення з даного приводу (а.с.7).

Апеляційний суд погоджується із наявними в оскаржуваній постанові обґрунтуваннями, що пояснення свідків містять особисті підписи осіб, що їх надали, які також ознайомлені зі ст.63 Конституції України, а тому не виникають сумніви щодо їх повноти та достовірності.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено в передбаченому законом порядку, а тому підстав для закриття провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає та вважає, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тож підстав для скасування або зміни постанови суду апеляційний суд не вбачає.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова районного суду залишенню без змін.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 07.12.2022 року , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПта на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець