Провадження № 33/812/352/23 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Коротков Т. В.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.,

за участю: секретаря Колосової О. М.,

особи, яка притягнена до

адміністративної

відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисниці Бєлової Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 29 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 14 квітня 2023 року близько 14 годині 06 хвилині в місті Миколаєві по проспекту Богоявленському, в районі будинку 558, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, блідий колір шкіри обличчя, звужені зіниці очей не реагують на світло. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився та це зафіксовано за допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати через невідповідність обставин, які встановлені судом, матеріалам справи, та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Посилається на норми Конституції України, КУпАП, практику ЄСПЧ та постанови ВСУ тощо.

На його думку суддею не враховано відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння та наявність деяких захворювань, про які він повідомляв поліцейським, а за такого підстав для проходження ним огляду на стан сп`яніння не було. Поліцейські виписали йому направлення до лікарняного закладу, але у сам заклад не доставляли, лише зафіксувавши відмову. Тому він сам пройшов огляд, який підтвердив у нього відсутність ознак наркотичного чи будь-якого іншого сп`яніння.

Наголошував та тому, що матеріали справи не містять розумних та допустимих доказів, які б доводили вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Зазначене призвело до помилкового притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він не перебував в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння та не вчиняв адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвокатки Бєлової Р. В., яка є його захисницею, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, блідий колір шкіри обличчя, звужені зіниці очей не реагують на світло. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився та це зафіксовано за допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, направлення для проходження огляду у медичному закладі та відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.17 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у згаданому вище висновку.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в присутності представника поліції з відібрання у особи, що оглядається, зразків біологічного середовища відповідає вимогам п. 2.12 вищезазначеної Інструкції.

Тому наявне у матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду, без його проходження у відповідності до процедури, визначеної у статті 266 КУпАП, не лише не спростовує наведені суддею у постанові висновки, а навпаки, підтверджує відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

При цьому мотиви відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку правового значення не мають. Навпаки, спростовування водієм зовнішніх ознак свого знаходження в стані наркотичного сп`яніння наявністю хвороби та тривалого лікування від неї повинно здійснюватися в установленому порядку, тобто шляхом проведення огляду у відповідному медичному закладі за направленням поліцейського та виключно у його присутності.

За такого виписка №900 від 14 квітня 2023 року, що надана до суду першої інстанції та в якій зазначено, що при здачі аналізів о 15 годині 15 хвилині ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено, не може розцінюватися судом як доказ невинуватості останнього з наступних причин.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати , що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно визначеними в п. 4 цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 зазначеної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, надана ОСОБА_1 до суду першої інстанції виписка отримана не у відповідності до порядку, визначеного Інструкцією, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом відсутності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

Не спростовує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і консультація лікаря про порядок проведення ним лікування, що видана у жовтні 2022 року.

В той же час з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського слідує, що ОСОБА_1 при роз`ясненні йому ознак, порядку та наслідків відмови, відмовився від проходження огляду на визначення стану саме наркотичного сп`яніння, і це зафіксовано за допомогою спеціальних технічних засобів, та не вимагало додаткового доставлення водія до медичного закладу з метою повторної фіксації його відмови пройти відповідний огляд.

Доводи апелянта щодо відсутності у нього ознак сп`яніння повинні бути спростовані лише в один спосіб проходженням водієм на вимогу поліцейських відповідного огляду у встановленому законом порядку. При цьому висловлення підозри щодо знаходження водія у стані сп`яніння з перерахуванням таких ознак положення відповідної Інструкції № 1452/735 відносить виключно до компетенції працівника поліції. Наявність чи відсутність обґрунтованості висловленої поліцейськими підозри спростовуються водієм виключно у встановлений законом спосіб.

За такого підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено необґрунтовано, як вважає апелянт, - відсутні.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 29 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова