Справа № 177/1368/23
Провадження № 3/177/944/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 липня 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

офіційно не працевлаштованої,

зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2023 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 , 29.06.2023 о 11-48 год ухилилася від покладених на неї батьківських обов`язків за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка самовільно залишила місце мешкання та була розшукана працівниками поліції, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України, тим самим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснила, що 29.06.2023 перебувала на лікуванні. З її дозволу, її донька ОСОБА_2 пішла гуляти зі своїм хлопцем та мала повернутися додому ввечері, за місцем проживання бабусі, оскільки вона ОСОБА_1 перебувала у лікарні. Оскільки донька ввечері не з`явилася за місцем проживання, її телефон та телефон її хлопця був вимкненим, хвилюючись про долю дитини, вона звернулася до поліції з метою встановлення місця перебування доньки.

Неповнолітня ОСОБА_2 , в присутності матері - ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснила, що дійсно своєчасно не повернулася додому, що призвело до звернення матері до поліції. Вказувала, що її мама ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки, займається її вихованням, проводить профілактичні бесіди, в них дружні стосунки, а тому вважала відсутньою вину матері у вчиненні вказаного правопорушення. ОСОБА_2 вказала, що вона зробила для себе висновки, в майбутньому подібного не чинити.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено учасниками справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №195283 від 07.07.2023 слідує, що ОСОБА_1 29.06.2023 о 11-18 ухилилася від покладених на неї батьківських обов`язків за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка самовільно залишила місце мешкання та була розшукана працівниками поліції (а.с. 1).

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків, або осіб, які їх заміняють від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 154 Сімейного кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Як слідує з матеріалів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, 29.06.2023 о 11:48 ОСОБА_1 звернулася до поліції з заявою про зникнення її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка 28.06.2023 о 20-00 пішла з будинку своєї бабусі, де вона тимчасово проживала, до свого знайомого ОСОБА_3 та до вказаного часу не повернулася до місця свого проживання та не виходила на телефонний зв`язок. Також, 29.06.2023 ОСОБА_1 подала заяву до поліції з проханням не проводити подальших дій з розгляду звернення ОСОБА_1 про розшук її доньки, оскільки остання розшукана працівниками поліції та доставлена до місця свого проживання (а.с. 2, 3, 4).

Вказані обставини, в своїх сукупності, свідчать про те, що ОСОБА_1 , виконуючи свої батьківські обов`язки щодо збереження життя та здоров`я дитини, виявивши відсутність вдома своєї доньки, відсутність з нею телефонного зв`язку, реалізувала своє право на звернення до поліції з метою отримання допомоги по встановленню місця знаходження її неповнолітньої дитини, місце знаходження якої вона не знала та інформацію щодо долі якої не володіла. На переконання суду, такі дії ОСОБА_1 саме свідчать про те, що вона, хвилюючись за життя та здоров`я своєї доньки, виконувала обов`язки щодо дитини, а саме вживала заходів для встановлення її місця перебування.

Суду не надано будь-яких доказів, які б вказували про те, що ОСОБА_1 29.06.2023 не виконала обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання по відношенню до своєї доньки та що невиконання нею таких обов`язків призвело до того, що неповнолітня донька пішла з дому, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, серед іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенням «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 184, 251, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк