Справа № 404/1237/23
Номер провадження 3/404/502/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Кропивницький, Україна

27 лютого 2023 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 виданий 29.11.1997 р. Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0001/90100/23 від 27.01.2023 р. вбачається, що у відповідності до інформації електронної бази автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» Держмитслужби «Перетин кордону транспортним засобом» встановлено, що 18.02.2022 03:25:09 громадянином України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України транспортний засіб «Volkswagen Passat», VIN номер НОМЕР_3 з реєстраційним номером НОМЕР_4 в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів». Таким чином громадянинин України ОСОБА_1 повинен був вивезти транспортний засіб за межі митної території України до 19.04.2022 включно, однак станом на 27.01.2023 р. вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та згідно АСМО «Інспектор» ОСОБА_1 не звертався до митних органів з метою продовження строку тимчасового ввезення, з урахуванням дії обставини непереборної сили та особистих обставин. Дії ОСОБА_1 посадовою особою митного органу кваліфіковано за ч.6 ст. 481 Митного кодексу України за кваліфікуючими ознаками: порушення митних правил, а саме перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

2.Повідомлення сторін і судовий виклик.

Представник Кропивницької митниці в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 та його захисник адвокат Усатенко В.Ю. вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, не визнали повністю та просили закрити провадження у справі за відсутності складу в його діях вказаного адміністративного правопорушення, оскільки умислу на вчинення зазначеного правопорушення у ОСОБА_1 не було. Зокрема зазначили, що ОСОБА_1 тривалий час проживав в Республіці Литва та має посвідку на тимчасове проживання в Республіці Литва. 17.02.2022 р. він придбав зазначений автомобіль та 18.02.2022 р. тимчасово в`їхав на зазначеному автомобілі в Україну, однак виїхати вже у нього не було можливості, так як відповідно до указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. № 69/2022 ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації 28.08.2022 р. Крім того, зазначили, що на період дії правового режиму воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років було заборонено, що також виключало його виїзд за межі території України.

3. Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, мотиви з яких суддя виходив при прийнятті рішення, положення закону яким керувався суддя.

Проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином судом досліджено усі докази, які були направлені до суду разом із матеріалами справи, а також долучені учасниками під час судового розгляду. При цьому, зважаючи на раніше викладені правові положення, суд вважає неможливим збирати докази у справі на користь будь-якої із сторін з власної ініціативи, а тому розглядає справу на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Положеннями частини 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення - це діяльність особи, яка не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

З наданих суду пояснень ОСОБА_1 та його захисника адвоката Усатенко В.Ю. вбачається, що ОСОБА_1 18.02.2022 р. тимчасово в`їхав на зазначеному автомобілі в Україну, однак виїхати вже у нього не було можливості, оскільки 24.02.2022 р. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан та заборонено виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років та крім того, 28.08.2022 р. відповідно до указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. № 69/2022 ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації, у зв`язку з чим він вимушено залишився в Україні та не мав можливості виїхати за її межі, в тому числі для виконання його обов`язку для вивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України до 19.04.2022 включно та по теперішній час, включно. Тобто у ОСОБА_1 був відсутній умисел на невиконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу за межі митної території України, а тому в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами,

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України як умислом на його вчинення, так і бездіяльністю щодо виконання зобов`язання про зворотне вивезення (ввезення) товарів, які були тимчасово ввезені на митну територію України (вивезені за межі митної території України), у встановлений строк. Однак відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на порушення митних правил, а саме невиконання зобов`язання про зворотне вивезення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Керуючись ст. ст. 481 МК України, ст. 247, 284 КУпАП, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки судді.

Закрити провадження в справі відносно гр. ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко