Справа № 297/1045/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/361/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Борисова І.В. на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20.04.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Берегове, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, зі слів одружений, що має на утриманні шість неповнолітніх дітей, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

В строк затримання зараховано час його затримання з 20.04.2022 о 01 год. 10 хв. по 11 год. 20.04.2022.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №141934 від 20.04.2022 та постанови судді від 20.04.022 вбачається, що 20.04.2022 близько 01 год. 10 хв. на напрямку 254 прикордонного знаку (територія Косоньської ОТГ), на відстані близько 70 метрів від державного кордону, прикордонним нарядом був виявлений та затриманий ОСОБА_1 , який спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , намагалися незаконно перетнути державний кордон України з Угорщиною поза пунктом пропуску, чим порушив статті 9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину поза пунктом пропуску через державний кордон України в складі групи осіб.

На постанову суду від 20.04.2022, захисник ОСОБА_1 адвокат Брорисов І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити у частині накладення стягнення та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу. Зазначає, що при накладенні найсуворішого виду стягнення суд належним чином прийняте рішення необгрунтував та не зазначив, які саме обставини чи дані про особу були ним враховані. ОСОБА_1 вину у вчиненому визнає, щиро розкаюється та усвідомлює необхідність суворо дотримуватись установлених законів та неприпустимість повторень аналогічних чи інших порушень у майбутньому. Окрім того, ОСОБА_1 позитивно характеризується

-2-

за місцем проживання, є добропорядним громадянином, раніше не притягався до адміністративної відповідальності. Сукупність наведених обставин, на думку захисника дають підстави для застосування ОСОБА_1 більш м`якого виду стягнення у виді штрафу.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Борисов І.В. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Борисова І.В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує клопотання захисника адвоката Борисова І.В. про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №141934 від 20.04.2022 стверджується, що 20.04.2022 близько 01 год. 10 хв., на напрямку 254 прикордонного знаку (територія Косоньської ОТГ), на відстані близько 70 метрів від державного кордону, прикордонним нарядом був виявлений та затриманий ОСОБА_1 , який спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 намагалися незаконно перетнути державний кордон України з Угорщиною поза пунктом пропуску.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив статті 9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину поза пунктом пропуску через державний кордон України в складі групи осіб.

-3-

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення підтверджуються й протоколом про адміністративне затримання від 20.04.2022 (а.с.1) та іншими матеріалами справи.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України від 04.11.1991, та його винуватість у вчиненні, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальник групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Косине» (тип Б) лейтенант Габенко В.С. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи.

Таким чином, всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП, визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином врахував вимоги ст.33 КУпАП, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, і прийшов до вірного висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб, яке, на думку апеляційного суду, сприятиме вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, тобто відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

З цих підстав, апеляційний суд відхиляє доводи захисника про наявність підстав для призначення ОСОБА_1 менш сурового адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана захисником Борисовим І.В. апеляційна скарга без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки

-4-

суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Борисова І.В. залишити без задоволення, а постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20.04.2022 щодо ОСОБА_6 ,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя