Справа № 559/1579/22
Провадження № 3/559/880/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2022 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Панчук М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_7 про притягнення до адміністративної відповідальності

старшого сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця с. Верба, Дубенського району, Рівненської області, командира 2 відділення охорони 2 взводу охорони 135 роти охорони в/ч НОМЕР_2, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , зі слів до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України старшому сержанту ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

як вбачається із протоколу ЛВР № 134 від 05.07.2022 про військове адміністративне правопорушення (а.с. 1-6), відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_2 № 39 (по стройовій частині) старшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира 2 відділення охорони 2 взводу охорони 135 роти охорони військової частини НОМЕР_2 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.02.2022 № 40 старший сержант ОСОБА_1 , командир 2 відділення охорони 2 взводу охорони 135 роти охорони в/ч НОМЕР_2, вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, а тому останній є військовою службовою особою.

Зазначено, що 02.07.2022 з 09:00 старший сержант ОСОБА_1 виконував обов`язки командира 2 взводу охорони 135 роти охорони військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2) у зв`язку із перебуванням у добовому наряді черговим роти командира 2 взводу охорони 135 роти охорони військової частини НОМЕР_2 головного сержанта ОСОБА_2 .

Згідно ст.ст. 2, 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Зокрема ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що військовослужбовці, залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини, несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 58 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено: командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ командир (начальник) зобов`язаний встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).

Статтями 119, 120 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що командир взводу у мирний та воєнний час відповідає за дотримання військової дисципліни та зобов`язаний неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі.

Крім цього, статтями 125, 126 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що командир відділення у мирний та воєнний час відповідає за додержання особовим складом відділення військової дисципліни, забезпечення виконання розпорядку дня особовим складом підрозділу, вжиття заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями відділення.

Разом з тим, командир 2 відділення 2 взводу охорони 135 роти охорони старший сержант ОСОБА_1 , у порушення вищевказаних вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 02.07.2022 не забезпечив дотримання військової дисципліни у розташуванні підрозділу (АДРЕСА_2) військовослужбовцями 2 відділення 2 взводу охорони 135 роти охорони сержантом ОСОБА_3 та солдатами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , контроль за підпорядкованим особовим складом не здійснював, внаслідок чого 02.07.2022 близько 13.20 сержант ОСОБА_3 та солдат ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, разом із солдатом ОСОБА_4 вирушили до пожежної водойми на території військової частини, де під час купання у необладнаному місці, попри заборону здійснення поодинокого купання, солдат ОСОБА_4 02.07.2022 близько 13:30 потонув у водоймі. Враховуючи вищевикладене, старший сержант ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що недбало ставлячись до виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, 02.07.2022 не забезпечив дотримання військової дисципліни підпорядкованими військовослужбовцями 2 взводу охорони 135 роти охорони на території військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2), не вжив заходів щодо запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед підлеглого особового складу 2 взводу охорони 135 роти охорони, що призвело до перебування підлеглого особового складу у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини та купання у необладнаному місці, внаслідок чого 02.07.2022 потонув у водоймі старший солдат ОСОБА_4 .

В судовому засіданні старший сержант ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що того дня дійсно виконував обов`язки командира 2 взводу охорони 135 роти охорони військової частини НОМЕР_2 та до нього в обідню пору доби підійшла група підпорядкованих йому військовослужбовців у складі сержанта ОСОБА_3 та солдат ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , і попросилися піти на обід в їдальню, яка знаходиться орієнтовно за 700 м від них. Зважаючи на те, що була обідня пора, тому старший сержант ОСОБА_1 визначив старшим групи сержанта ОСОБА_3 і наказав йти пообідяти у їдальню та після обіду вернутися назад в місце їхнього розташуцвання, на що виділив одну годину часу, а старший сержант ОСОБА_1 продовжив виконувати обов`язки командира 2 взводу охорони 135 роти охорони військової частини НОМЕР_2 за місцем розташування. Вказані військовослужбовці були під особистий підпис проінструктовані щодо дотримання мір безпеки, заборони вживання алкоголю і заборони купання. Однак, орієнтовно о 13:30 год йому доповіли про подію, яка відбулася із військовослужбовцем солдатом ОСОБА_4 . Чому дані військовослужбовці не виконали його наказу щодо негайної явки після прийому їжі в місце їхнього розташування, старшому сержанту ОСОБА_1 не відомо та визначений старшим групи - сержант ОСОБА_3 не зміг пояснити. Зазначає, що при відправці на обід даної групи військовослужбовців, будь-яких ознак алкогольного сп`яніння старший сержант ОСОБА_1 не виявив, та ознак такого сп`яніння у всіх трьох не було. Окрім того, після експертизи трупа ОСОБА_4 , в останнього в організмі алкоголю не виявлено.

Свідок сержант ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та дачу завідомо неправдивих показань за ст.ст. 384, 385 КК України, суду пояснив, що того дня, в обідню пору доби він із двома солдатами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підійшли до старшого сержанта ОСОБА_1 з метою отримати дозвіл на відправку для прийняття обіду в їдальні, яка знаходиться орієнтовно за один кілометр від їхнього місця розташування. Під час спілкування, старший сержант ОСОБА_1 надав дозвіл на те, щоб вони втрьох пішли в столову, пообідали та негайно вернулися назад. При цьому старшим групи визначив його, через те, що в останнього найвище звання. Обов`язки старшого групи сержанту ОСОБА_3 були чітко відомі та зрозумілі. Після того, вони втрьох відразу пішли до їдальні. Коли прийшли, орієнтовно через 10 хв, то сержант ОСОБА_3 отримав суп і пішов у палатку їсти, а солдати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 залишилися біля роздавача їжі і не взяли обіду. Чому вони не обідали йому не відомо. Після того, як сержант ОСОБА_3 з`їв свій обід, він пішов помив миску і вони групою разом пішли до водойми, яка була неподалік від місця приймання їжі. Було дуже жарко і солдат ОСОБА_5 нагнувся до води і ополоснув голову та випив трохи води із шланга, з якого лялася вода в цю водойму. Позаду солдата ОСОБА_5 стояв сержант ОСОБА_3 , а позаду всіх солдат ОСОБА_4 . Однак, невідомо чому солдат ОСОБА_4 пробіг повз них і пірнув у воду. Про те, що купатися заборонено, їм усім було відомо та їм про таку заборону було неодноразово проведено інструктажі під їхній особистий підпис. В подальшому солдат ОСОБА_4 винернув і відразу з піднятими вгору руками пішов на дно і більше не винирав. Через невеликий проміжок часу солдат ОСОБА_5 пригнув у воду і почав шукати солдата ОСОБА_4 , знаючи як ведуться пошукові роботи, однак не зміг його знайти орієнтовно протягом 10 хвилин. Сержант ОСОБА_3 під час цього почав кликати на допомогу, розуміючи, що трапилася біда із солдатом ОСОБА_4 та на допомогу прибіг старшина ОСОБА_6 . Однак, знайти солдата ОСОБА_4 їм не вдалося, а його тіло без ознак життя було витягнуте із водойми уже пізніше рятувальником. Зазначає, що вони алкоголю не вживали, а він вжив алкоголь ще вдома, однак явних ознак сп`яніння у нього не було, тому і старший сержант ОСОБА_1 їх не міг виявити. У солдата ОСОБА_5 він також не виявляв будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, а той, уже після цієї події, через стрес вжив трохи алкоголю, щоб заспокоїтися.

Суд, заслухавши старшого сержанта ОСОБА_1 , свідка сержанта ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, зробив такі висновки.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається із ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягаються військові службові особи за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Разом з тим, старший сержант ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки командира 2 взводу охорони 135 роти охорони військової частини НОМЕР_2, в межах повноважень надав дозвіл сержанту ОСОБА_3 та солдатам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на похід у столову для прийому їжі в обідню пору, та визначив старшим групи вищого за званням сержанта ОСОБА_3 , з оглдяду на що недбалого ставлення до військової служби не проявив.

Відповідно до витягу зі статуту ВС ЗСУ (а.с. 37-40), командири взводу та відділення зобов`язані неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни.

Як вбачається із витягу з журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, розпочатого 01.06.2022 (а.с. 41-44), сержант ОСОБА_3 та солдати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 03.06.2022 пройшли інструктаж із проставленням в журналі особистих підписів.

З витягу журналу реєстрації інструктажів з питань озорони праці на робочому місці 2 взводу 135 роти охорони, розпочатого 14.06.2022 (а.с. 45-50 вбачається, що сержант ОСОБА_3 та солдати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 14.06.2022 та 27.06.2022 пройшли даний інструктаж, про що проставили особисті підписи.

Відповідно до аркушів доведення до особового складу 2 взводу охорони 135 роти охорони в/ч НОМЕР_2 вимог щодо дотримання загальних заходів безпеки та заходів безпеки під час проведення господарських робіт у побуті (за місцем проживання), правил поведінки у громадських місцях, про заборону вживання спиртних напоїв, наркотичних, токсичних речовин, невідомих грибів і ягід, керування транспортними засобами у нетверезому стані та утримання від керування ними у темний час доби, поодинокого купання в необладнаних місцях, зокрема про доведення вимог ст.ст. 402-414 КК України (інструктаж щомісячний) (а.с. 51, 52), сержант ОСОБА_3 та солдати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 10.06.2022 та 01.07.2022 пройшли даний інструктаж, про що проставили особисті підписи.

З огляду на досліджені документи, вбачається доведення до відома сержанта ОСОБА_3 та солдатів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заборон щодо поодинокого купання та інструктажів із охорони праці, останні про вказані вимоги знали, в підтвердження чого проставили особисті підписи, а відтак старшим сержантом ОСОБА_1 вчинені активні дії по запобіганню поодинокого купання підпорядкованими йому військовослужбовцями.

З письмових пояснень командира 2 взводу ОСОБА_2 (а.с. 18) вбачається, що останній 02.07.2022 близько 08:00 год ознак сп`яніння в сержанта ОСОБА_3 не виявив.

Як вбачається із службової характеристики (а.с. 17), старший сержант ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень ним військової дисципліни не мало місця, свої обов`язки виконує в повному обсязі, до служби відноситься добре, в колективі користується повагою, знає статути ЗСУ та керівні документи, що регламентують службову діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом не встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки командира 2 взводу охорони 135 роти охорони військової частини НОМЕР_2, допустив недбале ставлення до військової служби.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСзПЛ "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов?язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, суд вважає, що "поза розумним сумнівом" відсутні подія та у діях старшого сержанта ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, старший сержант ОСОБА_1 , в досліджуваній ситуації, не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки відсутні належні докази вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, а отже в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення та суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 172-15, 283 - 285, 294 КУпАП, суд

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо старшого сержанта ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя М.В. Панчук