Справа № 557/859/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , солдат

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №149145 від 05.07.2022 року,

05.07.2022 року о 13 год. 48 хв. на автодорозі Київ-Чоп, 309 км, населений пункт с. Бабин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810», у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №4701 від 05.07.2022. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» п 2.9 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07 липня 1989 року).

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним щодо складання відносно нього 05.07.2022 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про призначене судове засідання з розгляду такого протоколу, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмові заперечення проти протоколу, при цьому зважаючи на те, що присутність такої особи в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №149145 від 05.07.2022 року вбачається, що 05.07.2022 року о 13 год. 48 хв. на автодорозі Київ-Чоп, 309 км, населений пункт с. Бабин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810», у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №4701 від 05.07.2022, чим порушив вимоги підпункту «а» п 2.9 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п. «а» п 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст.256, детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст.256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №149145 від 05.07.2022 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Викладені уповноваженою особою у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 обставини про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджені належними доказами.

Так, факт зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції за порушення ПДР та проведення його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу 05.07.2022, в результаті якого було виявлено стан сп`яніння у ОСОБА_1 на рівні 0,72 проміле, а також вина ОСОБА_1 у порушенні підпункту «а» п 2.9 Правил дорожнього руху та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами:

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.07.2022 року, у якому зазначено результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 0,72 проміле; і з яким він погодився та

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП РОЦКПЗН від 05.07.2022 року;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05.07.2022 року, у присутності яких поліцейським було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та зафіксовано результат такого огляду;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5571558 від 05.07.2022 року про притягнення ОСОБА_4 за ч.2. ст.126, ч. 1 ст.122 КУпАП;

зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення про відсторонення водія від керування транспортним засобом від 05.07.2022 року;

довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до якої ОСОБА_4 посвідчення водія згідно бази «АРМОР» не отримував;

відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення додано роздрук результату проведеного тесту на алкоголь ОСОБА_1 №4701 за допомогою приладу «Alcotest Drager №6810», з результатом огляду 0,72 проміле. Проте, всупереч викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам, у даному роздруку зазначено іншу дату тестування - 16.08.2013 14:28. Суд вважає вказаний документ належним доказом вчиненого ОСОБА_1 правопорушення з огляду на таке.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.07.2022 серії ААБ № 149145 працівниками поліції було проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу із застосування технічних засобів, а саме - газоаналізатора «Alcotest № 6810». Результат огляду засвідчив алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , що підтверджується тестом № 4701. Також, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях від 05.07.2022 показали, що при огляді на стан сп`яніння ОСОБА_1 зафіксовано показник газоаналізатора «Alcotest № 6810» 0,72 проміле, що підтверджується тестом № 4701. Нарешті на самому роздруку про результат тестування на алкоголь № 4701, який є додатком до протоколу ААБ № 149145, вказано, що він стосується ОСОБА_1 , наявний особистий підпис останнього; результат огляду становить 0,72 проміле. На роздруку наявна дата останнього калібрування газоаналізатора, а саме 16.05.2022, а наявна дата проведення тесту - 16.08.2013 - не може бути ранішою за дату калібрування, тому очевидно, що ця дата тесту зазначена у ньому помилково.

За таких обставин, оцінюючи вказаний тест на алкоголь № 4701 в комплексі із іншими належними та допустимими доказами у справі, в суду відсутні сумніви, що він підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на момент огляду 05.07.2022 о 14 годині 40 хвилин, і, як наслідок, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння 05.07.2022 о 13 год. 48 хв., як це зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 05.07.2022 серії ААБ № 149145.

Отже, результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager №6810 - 0,72 ‰ вказують на перебування його, під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням підпункту «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Суддя зазначає, що ОСОБА_1 не заперечував проти проведення поліцейськими його огляду на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager №6810». Після ознайомлення з результатами тестів своєї незгоди з ним не висловлював, що зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.07.2022 року та на відеозаписі, а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Вказані обставини переконують суддю в тому, що ОСОБА_1 погодився з добутим поліцейським результатом огляду, та погодився з встановленим фактами порушення ним Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладання штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги вимоги розділу 1 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та має відповідне посвідчення водія, до ОСОБА_5 не може бути застосовано стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортним засобом, оскільки такого права він не набував.

Враховуючи вищенаведене, характер вчиненого правопорушення, а саме - грубе порушення вимог Правил дорожнього руху України, обставини справи, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки такого права він не набував

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя П.В.Тишкун