Справа № 346/1057/22
Провадження № 3/346/1111/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду П`ятковський В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , гр. України,

-за ст.130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 19 лютого 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244280 про те, що він того дня о 23 год 02 хв в с. Великий Ключів, по вул. Центральна, Коломийського району, керував транспортним засобом марки «Subaru Forester», номерний знак « НОМЕР_2 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в медичному закладі м. Коломия.

Гушул в судове засідання не з`явився. Його захисник адвокат Тарасенко подав до суду клопотання про закриття провадження по справу у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Зазначив, що ОСОБА_3 не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом, не має статусу водія, а тому не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння. Долучені до матеріалів справи документи та відеозапис також не доводять факту керування ОСОБА_3 вказаним у протоколі транспортним засобом. Зокрема на відеозаписі відсутній факт зупинки автомобіля яким керує ОСОБА_3 , не залучені свідки, які б могли це підтвердити. Гушул та особа, що знаходилася з ним у автомобілі категорично заперечують факт керування ОСОБА_3 автомобілем, а зі слів працівників поліції можна зробити висновок про певну провокацію водія на визнання факту керування.

Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги письмове клопотання захисника, суд приходить до наступних висновків.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд в тому числі, вирішує питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244280 Гушул, 19 лютого 2022 року о 23 год 02 хв в в с. Великий Ключів, по вул. Центральна, Коломийського району, керував транспортним засобом марки «Subaru Forester», номерний знак « НОМЕР_2 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в медичному закладі м. Коломия.

До матеріалів справи долучено відеозаписи з камери нагрудного відеореєстратора працівника поліції, які складаються з двох окремих файлів.

Із переглянутого в судовому засіданні вказаного відеозапису неможливо встановити факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, оскільки зйомка розпочинається із розмови працівників поліції із особою (як пізніше встановлено ОСОБА_3 ), яка знаходиться в автомобілі, однак немає зафіксованого факту руху та зупинки вказаного водія під час керування транспортним засобом. При спілкуванні з працівником поліції ОСОБА_3 вказував, що автомобілем не керував і тому не погоджується проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння. На слова ОСОБА_4 їхали вже додому з мойки" Гушул відповів "Не їхав".

Далі поліцейський озвучує Гушулу, що на відеозаписі зафіксовано факт керування ним транспортним засобом та його зупинку на проблисковий маячок, однак по факту це не відповідає дійсності.

Зазначені дії суд розцінює як провокацію водія на визнання вини, шляхом неправдивих відомостей та створення враження його винуватості.

Згідно порядку зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 року № 14/1 та п. 4.1, 4.2 Розділу ІV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100. Згідно п.3.5.Інструкції № 100 після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно.

Згідно Інструкції № 100 працівникам патрульної поліції заборонено, зокрема змінювати, редагувати, видаляти, копіювати, передавати третім особам або іншим чином поширювати відеозаписи, зроблені на нагрудну відеокамеру без дозволу начальника Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті.

Оскільки долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, це свідчить про те, що він міг змінюватися (редагуватися) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією № 100, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим, доданий до протоколу відеозапис суд визнає неналежним та недопустимим доказом по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року № 14", судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проте встановлено, що працівниками поліції під час складення протоколу щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння не залучались свідки, та огляд водія на стан сп`яніння не проводився, а тому працівники поліції повинні були скласти протокол в присутності двох свідків, які б засвідчили не лише факт складення протоколу та зафіксували відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а також могли підтвердити або спростувати наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння та могли б співставити наявні у водія ознаки сп`яніння з тими ознаками, які зафіксовані в протоколі.

З дослідженого судом відеозапису не вбачається жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 та факту керування ним транспортним засобом.

Також з долученого до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янівння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, вбачається, що працівником поліції на момент складення вказаного направлення, 19 лютого 2022 року о 22 год. 59 хв, вже вписано серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено пізніше, о 23 год 02 хв. В цьому ж направленні поряд з тим, що водій відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, куди він не доставлявся, про що вказано у протоколі, заповнено графу та зазначено особу, яка доставила водія на огляд в заклад охорони здоров`я.

Вважаю, що вказані обставини свідчать про формальний підхід працівників поліції до оформлення матеріалів справи.

Таким чином досліджене судом ставить під сумнів дотримання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи з положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу ( оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного та керуючись ст.cт. 221, 247 ч.1 п.1, 266, 284, 294КУпАП України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП України, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд на протязі десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя П`ятковський В. І.