П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: у справі відсутній, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 288847 від 07.11.2022 року, 07.11.2022 року о 00 год. 20 хв. в м. Біла Церква Київської області, по вул. Героїв Крут, 98, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину заперечив та пояснив, що того дня його дійсно зупинили працівники поліції та під час спілкування повідомили йому про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а тому йому необхідно пройти огляд у медичному закладі в м. Київ з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. На зазначене поліцейським ОСОБА_1 заперечив поліцейському наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, оскільки він не вживає наркотичних речовин, однак погодився пройти даний огляд, проте просив у працівників поліції завезти додому його собаку, котрого ОСОБА_1 не міг залишити на тривалий час у автомобілі, на що працівники поліції йому відмовили та вказали, щоб ОСОБА_1 зачинив собаку у авто, або він може просто відмовитись від проходження огляду. Зрештою, поліцейськими було залучено двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився їхати до медичного закладу для проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки це зайняло б багато часу, та він не міг залишити собаку зачиненою в автомобілі, тому стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 також зазначив, що того ж дня він звернувся до медичного закладу КНП Ставищенської селищної ради «Ставищенська лікарня», де пройшов клінічне обстеження на стан сп`яніння, аби підтвердити той факт, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, на підтвердження чого надав суду довідку №150 від 07.11.2021 року.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_2 , котрий зазначений свідком у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив суду, що ОСОБА_1 дійсно спочатку погоджувався пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, проте просив поліцейських взяти собаку з собою у автомобіль або завезти додому та потім поїхати до медичного закладу для проходження огляду, однак поліцейські йому відмовили. Вказав, що згодом ОСОБА_1 відмовився їхати до медичного закладу, то що він не міг залишити собаку саму зачиненою в автомобілі.

Поліцейський Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Фальченко Артур Олексійович, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 288847 від 07.11.2022 року, неодноразово викликався судом, однак в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомляв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 288847 від 07.11.2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.11.2021, письмові пояснення ОСОБА_2 від 07.11.2021, письмові пояснення ОСОБА_3 від 07.11.2021, розписку ОСОБА_4 від 07.11.2021, рапорт поліцейського Фальченка А. від 07.11.2021, лист №642 від 05.05.2021, довідку від 07.11.2021, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008(далі - Порядок).

Дослідивши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, суд зазначає, що на першому відеозаписі зафіксовано, як в присутності двох свідків 07.11.2021 о 00 год. 45 хв. поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи буде він їхати до медичного закладу до лікаря нарколога для проходження огляду, після чого ОСОБА_1 запитав куди необхідно їхати, на що працівник поліції вказав що їхати потрібно в м. Київ. Після цього ОСОБА_1 зазначив, що у нього немає часу їхати в інше місто та запитав у поліцейського скільки це займе часу, на що поліцейський не надавши відповідь, запитав у ОСОБА_1 чи відмовляється він їхати на проходження огляду, на що він відмовився.

На другому відеозаписі відображено процедуру ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших відеозаписів, на яких було б відображено дані події до матеріалів справи додано не було.

Суд зазначає, що з пункту 2 Порядку та пункту 2 розділу І Інструкції випливає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

З протоколу про адміністративне правопорушення та з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для направлення для проходження огляду: зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість.

Проте дані відеозапису з нагрудної камери поліцейського повністю спростовують наявність у ОСОБА_1 такої ознаки, як поведінка, що не відповідає обстановці, оскільки останній має скоординовані рухи, чіткі відповіді та запитання, та його поведінка цілком відповідає наявній обстановці.

Що стосується такої ознаки, як зіниці очей, що не реагують на світло, є незрозумілим, як саме автор протоколу встановив цю ознаку, оскільки тест на таку реакцію поліцейським не проводився, як і неприродну блідість зважаючи на темну пору доби.

З довідки №150 від 07.11.2021 року про клінічне обстеження на стан сп`яніння слідує, що 07.11.2021 року о 12 год. 18 хв. ОСОБА_1 пройшов клінічне обстеження, висновки якого показали, що він перебував у тверезому стані.

При цьому, суд враховує, що сліди наркотику та продукти його розпаду залишаються в кровотоці кілька діб, а для виведення наркотиків і їх метаболітів навіть після одноразового прийому потрібно кілька днів, а при систематичному вживанні кілька днів або місяців.

Вказані обставини дають суду підстави прийняти доводи ОСОБА_1 , що керуючи транспортним засобом він перебував у тверезому стані, а відтак і не мав будь-яких ознак сп`яніння та про відсутність підстав для направлення його на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, а тому суд приходить до висновку про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку.

Крім цього, відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, яким в даному випадку є КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4».

З наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.11.2021 слідує, що ОСОБА_1 було направлено для огляду на стан сп`яніння до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4».

Однак, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що працівниками поліції було вказано ОСОБА_1 про необхідність пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у м. Києві, що в даному випадку не є найближчим визначеним медичним закладом.

З копії листа №642 від 05.05.2021 слідує, що медичні огляди на стан наркотичного сп`яніння у КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» не проводяться у зв`язку із відсутністю належного лабораторного обладнання, проте копія даного листа, на переконання суду не може бути належним та достатнім доказом, щодо неможливості проведення огляду водія ОСОБА_1 в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» з метою виявлення стану наркотичного, оскільки даний лист датований ще 05.05.2021, в той час як подія мала місце 07.11.2021 року.

Крім цього, суд звертає увагу, що на відеозаписі не вбачається, щоб працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 причини, щодо неможливості проведення огляду в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4», а одразу повідомив, що огляд необхідно пройти в м. Києві.

Вказані вище недоліки на переконання суду свідчать про відсутність законних підстав та формальність направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

За встановлених судом обставин, суд констатує, що працівниками поліції було порушено процедуру направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

При вирішенні даної справи, суд бере до уваги вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року, які регламентують, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, визначає, що:

1. Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

2. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Проте, додані до матеріалів справи відеозаписи з нагрудної камери поліцейського не є продовженням один одного, а являють собою певні фрагменти подій різних проміжків часу.

При цьому, суд зауважує, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вказаних обставин, у відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви суд тлумачить на користь ОСОБА_1 .

Згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання, висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини. Тому відсутність підстав для проведення огляду у сукупності з поважними причинами відмови від проведення такого огляду у не найближчому визначеному для цього медичному закладі, свідчить про законність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в м. Києві та про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. О. Гребінь