Справа № 152/728/22
П О С Т А Н О В А
Іменем України
03 серпня 2022 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Роздорожна А.Г.,
розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, - за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №166824 від 8 липня 2022 року, 7 липня 2022 року о 19-32 год громадянин ОСОБА_1 за місцем свого проживання, вчинив відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильство в сім`ї - умисні дії фізичного та психологічного характеру: штовхав громадянина ОСОБА_2 та ображав його нецензурною лайкою; та умисні дії економічного характеру, що полягали у позбавлені сина, що на даний час проживає із ним їжі.
Його дії кваліфіковано за частиною першою статті 173-2 КУпАП, тобто як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнає. Пояснює, що ОСОБА_2 не проживає разом з ним та не є його сином, а пасинком. Інколи ОСОБА_2 приходить та вимагає, щоб ОСОБА_1 готував йому їжу, дава кошти на прожиття, тощо. При цьому ОСОБА_2 повнолітній та дієздатний, а ОСОБА_1 жодних обов`язків щодо його утримання не має.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №166824 від 8 липня 2022 року, вказано, що ОСОБА_1 вчинив «умисні дії економічного характеру, що полягали у позбавлені сина, що на даний час проживає із ним їжі».
Згідно з Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Проте, в доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б свідчили про умисне позбавлення їжі ОСОБА_2 , оскільки з письмових пояснень та пояснень наданих в судовому засіданні, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілого не вбачається економічного насильства взагалі. Будь-яких взаємних прав та обв`язків у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не існує. Відтак ОСОБА_2 , який є повнолітнім та дієздатним громадянином, проживає окремо та самостійно має можливість себе утримувати. Натомість останній приходить до домолодіння свого вітчима, вимагає надати йому їжу, а отримавши відмову - вчиняє сварку.
Пунктом 1 статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, вважаю, що цю справу слід закрити у зв`язку із недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.
Керуючись статтями 173-2, 247, 283, 284 КпАП України, -
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу цього адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд.

Суддя Андрея РОЗДОРОЖНА