Справа № 521/8990/22
Номер провадження 3-зв/521/1/22
ПОСТАНОВА

03.08.2022 м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Передерко Д.П., при секретарі Вольман Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Латій О.В., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси Громіка Д.Д. від розгляду адміністративної справи № 521/8990/22 про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває справа № № 521/8990/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення захисником ОСОБА_1 адвокатом Латій О.В. була подана заява про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси Громіка Д.Д.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що згідно із протоколом серії ААД № 092727 про адміністративне правопорушення, складеним 12.06.2022 року о 00:15 годині за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 53, 11.06.2022 р. о 22:40 годині в м. Одесі по вул. Мечникова, 53, громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем Shkoda НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

До протоколу долучено лише два рапорти поліцейських, проте жодний з них не підтверджує того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом Shkoda НОМЕР_1 . Також, відсутні докази того, що його зупиняли працівники поліції під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, до матеріалів адміністративного правопорушення не було долучено відеозапису БК 474938, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, з матеріалів судового провадження вбачається, що 30.06.2022 року, поза судовим засіданням та встановленням думки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддею Малиновського районного суду м. Одеси Громіком Д.Д. витребувано відеозапис з боді-камери 474938 щодо подій, які мали місце о 22:40 годині 11.06.2022 року, внаслідок чого відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 092727 від 12.06.2022 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Таким чином, на думку захисника, суд, в порушення вимог ст. 251 КУпАП, взяв на себе функції обвинувачення, що викликає сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді у інших учасників справи.

Захисник Латій О.В. в обґрунтування доводів заяви посилається на норми КУпАП, п. 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 року, положення ст.ст. 75-76 КПК України.

Окрім цього, захисник звертає увагу, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а гак само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуюче викладене, захисником заявлено відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси Громіку Д.Д.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомлені до місце, дату та час розгляду заяви про відвід судді, у судове засідання не з`явились. Захисником Латій О.В. було надано заяву про розгляд заяви про відвід судді без її участі та без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Доводи заяви про відвід судді підтримали та просили її задовольнити.

Дослідивши заяву про відвід судді та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що в задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити. При цьому суддя виходить з наступного.

КУпАП не передбачає процесуальних норм, які б регламентували порядок вирішення відводу, заявленого судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин заява захисника Латій О.В. про відвід судді розглянута за аналогією процесуальних норм, які містяться в КПК України, оскільки у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що український уряд визнав кримінальний характер КУпАП.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості колегія суддів вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Крім того, підстави для відводу судді визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 75 КПК України, згідно яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, приписами ст. 76 КПК України визначена недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, а ч. 1 ст. 416 КПК України передбачено, що після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

У своїй заяві про відвід судді захисник Латій О.В. посилається, зокрема, на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, згідно якого суддя не може брати участь у кримінальному провадженні з інших підстав, що викликають сумніви в його неупередженості. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи на предмет упередженості дії судді Громіка Д.Д., які на думку заявника полягали у витребуванні додаткових доказів при розгляді адміністративної справи, суддя перш за все виходить з положень ст. 280 КУпАП, відповідно до якої з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи є зобов`язанням органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення. При цьому, суддя не погоджується з твердженням захисника про те, що суддя Громік Д.Д. здійснював збір доказів на підтвердження вини особи, оскільки вимога суду про надання відеозапису з камер відеофіксації була направлена до органу поліції саме з метою з`ясування обставин фіксування обставин вчинення адміністративного правопорушення, про що безпосередньо, як на доказ здійснення фіксації співробітниками поліції зазначено у протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суддя вважає, що незгода сторони захисту з рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Виходячи з викладеного, суддя вважає, що заявником не надано достатнії данних, яки б вказували на те, що при розгляді адміністративного провадження суддею Громіком Д.Д. були допущені дії, які б свідчили про його упередженість чи вказували на існування інших обставин, які передбачені ст. 75 КПК України і які є підставою для відводу судді від розгляду ним провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 75,76,80 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Латій О.В., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси Громіка Д.Д. по справі № 521/8990/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро Передерко