ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/811/22 Справа № 211/6898/21 Суддя у 1-й інстанції - Середня Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 16 жовтня 2021 року о 02-50 годині в м. Кривий Ріг, по вул. Незалежності України, буд. 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 1838 від 16.10.2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження зазначає, що він не був повідомлений про час і дату судового засідання в якому виносилось судове рішення, адвокат Слісаренко О.А. не мав повноважень отримувати копію оскарженої постанови та подавати апеляційну скаргу, оскільки його повноваження відповідно до додаткової угоди закінчились з прийняттям постанови суду першої інстанції. Про те, що його притягнули до відповідальності він не знав, так як адвокат сказав, що справу закрили. Крім того, після введення воєнного стану він евакуював свою сім`ю до Польщі і весь час приділив саме цьому. Дізнався про оскаржену постанову 29.06.2022 року, коли в додатку «Дія» надійшла інформація про наявне виконавче провадження і в той же день звернувся до суду, ознайомився зі справою та отримав копію постанови і 08.07.2022 року подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складені зі численними порушеннями інструкції та положень КУпАП, зокрема протокол має виправлення в часі його складення та в часі зупинки транспортного засобу, а також є дописи олівцем, протокол підписаний не особою, яка його складала. Вважає, що рапорт не є доказом у справі, а відеозапис, який долучений до справи не є доказом, оскільки про нього не зазначено в протоколі та запис в порушення вимог інструкції вівся не безперервно. Зазначає, що відсутні докази керування транспортним засобом саме ним та відсутні докази зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного перегляду справи, ОСОБА_1 до зали суду не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи або про поважні причини неявки суд не повідомив, що, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи у його відсутність.

Мотиви апеляційного суду.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що доводи клопотання знайшли своє підтвердження, долученими до клопотання документами, а тому строк пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд доходить висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 290218 від 16.10.2021; висновком медичного огляду КП «КБЛНПД» ДОР від № 1830 від 16.10.2021, згідно якого ОСОБА_1 16.10.2021 року о 03:20 годин перебував у стані алкогольного сп`яніння; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, правильність викладення змісту якого перевірено апеляційним судом і з якого видно факт руху автомобіля, процес складання протоколу та зафіксовано проходження водія огляду на стан сп`яніння в КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради". При цьому на відеозапису є пояснення ОСОБА_1 лікарю, коли він говорить, що лише "крутнувся" на місці у дворі, їхати ніде не планував, також водій пояснював патрульним, що не їздив далеко. Отже даними відео підтверджено факт керування водія транспортним засобом, який підтверджується також вище вказаними поясненнями водія. Також водій пояснював, що вживав алкоголь вдень.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення його права на захист, апеляційний суд зазначає таке.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо тієї обставини, що він не керував транспортним засобом в цей день, а тому не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, були предметом дослідження в суді першої інстанції та правильно визнані судом першої інстанції безпідставними, оскільки спростовуються дослідженими судом першої та апеляційної інстанції доказами, зокрема відеозаписом на якому зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , що останній фактично не заперечував, а наголошував, що він не мав наміру їхати по проспекту.

При цьому, суд першої інстанції правильно послався на роз`ясненння, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, у якій зазначено, що судам слід враховувати, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком медичного огляду КП «КБЛНПД» ДОР від № 1830 від 16.10.2021, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно з якими, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інші доводи апеляційної скарги, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складені зі численними порушеннями інструкції та положень КУпАП, зокрема протокол має виправлення в часі його складення та в часі зупинки транспортного засобу, а також є дописи олівцем, протокол підписаний не особою, яка його складала, не є істотними і не тягнуть визнання протоколу як доказу недопустимим, оскільки відомості, які в ньому викладені, зокрема і щодо часу зупинки та складання протоколу, підтверджуються іншими доказами у справі, зокрема відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Твердження, що рапорт не є доказом у справі, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки один рапорт не може бути самодостатнім доказом для доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте цей документ слід оцінювати в сукупності з іншими доказами і у випадку, якщо відомості, викладені у рапорті узгоджуються з іншими доказами, він може бути врахований судом як доказ.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис, який долучений до справи не є доказом, оскільки про нього не зазначено в протоколі та запис в порушення вимог інструкції вівся не безперервно, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в протоколі зазначено, що до нього долучаються матеріали справи, що не виключає долучення відеозапису, який обов`язково має бути з огляду на положення ст. 266 КУпАП та відповідну інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення. Про те, що здійснюється відеофіксація знав і сам ОСОБА_1 , що зафіксовано на записі. На відеозаписі зафіксовані всі обставини, що мають істотне значення для справи, тому той факт, що він не був безпреревним не впливає на достовірність та допустимість інформації, яка на ньому зафіксована.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун