ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/175/22
Номер провадження 3/292/150/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року смт. Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Суддя Гуц О.В.

секретар судового засідання Риданова Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Пулини матеріали, які надійшли з Пулинського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Курне Червоноармійського району Житомирської

області, проживаючого та зареєстрованого

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, із середньою спеціальною освітою,

не одруженого, не працюючого, військовозобов"язаного, пільг,

інвалідності не має

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю :

особи щодо якої складено протокол про

адміністративне правопорушення- ОСОБА_1

захисника - адвоката Мельника Ю.М.

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 452191 від 16.03.2022 вбачається, що 14 березня 2022 року о 23 годині 30 хвилин по вул. Кутузова,1 в с. Веселе Пулинського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп"яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою приладу Alcotest Драгер 6820 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №25 від 15.03.2022. Проба позитивна результат огляду становить 1,31 ‰ проміле, чим порушив п.2.9а ПДР.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного адмінправопорушення не визнав, категорично заперечував щодо його вчинення та пояснив, що 14.03.2022 він та ОСОБА_2 під час вечері вживали алкогольні напої. Після чого його знайомий ОСОБА_3 , який не вживав алкоголь, сів за кермо його автомобіля SKODA OCTAVIA, д.н.з НОМЕР_1 , щоб відвезти у сусіднє село ОСОБА_2 .. Біля одного з будинків у селі Веселе вони зупинилися, щоб придбати у місцевої мешканки горілки. В той час коли ОСОБА_3 пішов за горілкою, а він та ОСОБА_2 залишалися чекати на Бутка біля припаркованого автомобіля, до них підійшли працівники тероборони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які наказали їм лягти на землю, до з"ясування всіх обставин. Вказані особи викликали працівників поліції та інших хлопців з тероборони. Після чого, його та ОСОБА_6 відвезли до райвідділку поліції самі представники тероборони, так як працівники поліції на виклик не прибули. У селі Веселе працівники поліції його автомобіль не зупиняли, його огляд на стан сп"яніння не проводили та протокол не складали. Його огляд на стан сп"яніння було проведено у відділку поліції. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до райвідділку не поїхали, а залишилися у селі Веселе. У цей день особисто у нього пояснень з приводу керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння, працівники поліції не відбирали. Протокол за вчинення адмінправопорушення за ст.130 КУпАП відносно нього складено лише 16.03.2022р..

Свідок ОСОБА_3 у суді показав про те, що 14.03.2022, вечірньої пори він керував автомобілем SKODA OCTAVIA, що належить ОСОБА_1 , оскільки останній разом з ОСОБА_2 вживали спиртне. Вказані особи знаходились у салоні авто у якості пасажирів. Біля одного з будинків у селі Веселе, він зупинив авто та на прохання хлопців пішов придбати горілки, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишалися на нього чекати біля автомобіля. Коли він повертався до автомобіля, то побачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 лежать на землі, а біля них стоять працівники тероборони зі зброєю. Злякавшись, він не підійшов до автомобіля, а працівники тероборони забрали хлопців та на своєму автотранспорті кудись повезли. Працівники поліції при цьому не були присутні.

Свідок ОСОБА_2 суду показав про те, що 14.03.2022, вечірньої пори разом з ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. Для того щоб відвезти його у сусіднє село до його бабусі , ОСОБА_8 , який не вживав спиртне, сів за кермо автомобіля SKODA OCTAVIA що належить ОСОБА_7 , а він та ОСОБА_7 розташувалися у цьому авто в якості пасажирів. У селі Веселе вони зупинилися щоб придбати у місцевої мешканки горілки та поки ОСОБА_8 ходив за горілкою, до них підійшли працівники тероборони, які затримали їх та доставили у райвідділок поліції, для з"ясування всіх обставин. У селі Веселе працівники поліції їх автомобіль не зупиняли, за допомогою автотранспорту когось із працівників тероборони їх доставили до відділку поліції. Працівники тероборони ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які їх затримували, залишалися у селі Веселе.

Свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у своїх показаннях у суді зазначили, що 14.03.2022, близько 23-ї години вони побачили як польовою дорогою із села Молодіжне у село Веселе рухався легковий автомобіль. Так як була комендантська година, вони стали переслідувати даний автомобіль. Біля одного із будинків у селі Веселе вказаний автомобіль зупинився та вони побачили двох чоловіків, яких затримали. Після чого на автомобілі працівника тероборони цих хлопців було доставлено до райвідділку поліції. Того вечора працівники поліції до села Веселе не приїзджали, протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП, не складали, пояснень у них не відбирали та у їх присутності не проводили огляд останнього на предмет вживання алкоголю. Пояснення працівники поліції у них відбирали лише 16.03.2022, про те, що було записано у цих поясненнях, вони не читали, однак підписи у документах, які їм надавали працівники поліції, вони поставили. Протокол про адмінправопорушення та акт огляду на стан сп"яніння ОСОБА_1 , у їх присутності не складалися.

09 травня 2022 року адвокат Мельник Ю.М. через канцелярію суду подав письмове клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке 10.05.2022 у судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали .

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст.256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Згідно ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння, чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, Міністерством охорони здоров"я України від 09.11.2015 № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп"яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов"язково долучаються до протоколу про адмінправопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, досліджений в ході судового розгляду справи протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 452191 від 16.03.2022 , складений стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, оскільки згідно матеріалів справи ОСОБА_1 нібито вчинено адміністративне правопорушення 14.03.2022, а протокол про адмінправопорушення складено лише 16.03.2022 , що суперечить вимогам ст.254 КУпАП .

Крім того у протоколі зазначається, що водій ОСОБА_1 , у селі Веселе по вул. Кутузова, 1 керував т-з SKODA OCTAVIA у стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан алкогольного сп"яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер" у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Наведене у протоколі про адмінправопорушення суперечить встановленим у суді фактичним обставинам, а саме свідченням свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які спростували факт зупинки працівниками поліції у селі Веселе водія ОСОБА_1 , складання відносно нього протоколу про адмінправопорушення за ст.130 КУпАП та проходження ним у вказаному місці огляду на стан алкогольного сп"яніння .

До того ж, як зазначили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ні протокол про адмінправопорушення, ні акт огляду на стан сп"яніння відносно ОСОБА_1 , у їх присутності не складалися.

Отже як сам протокол про адмінправопорушення так і акт огляду на стан алкогольного сп"яніння, складені відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог ст.266 КУпАП та не можуть бути належними доказами .

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст.256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року «Романаускас проти Литви» судом константовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Основних положень провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачених розділом IV КУпАП, повинні дотримуватись не тільки суди, але й посадові особи, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст.ст.254,255 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08 лютого 2001 року, "Лавенте проти Латвії" від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріплених в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За правилами ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами України визнаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачний Конституцією та Законами України.

Отже до матеріалів справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення , передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП , тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами.

Оскільки, будь-які докази про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутні, викладені обставини виключають наявність у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката Мельника Ю.М., задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Гуц