ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1249/21 Номер провадження 33/814/105/22Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Степановою М.Ю., з участю адвоката Рохманова В.І., апелянта ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , працює ПП «Підлісний»,-

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Згідно з постановою судді, 9 травня 2021 року о 04 год. 25 хв. по вул. Гетьманська в м. Гадяч Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT FLUENCE, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», серійний номер ARBJ-5154 під відеозапис. Результат тесту 1,23 проміле.

Приймаючи рішення по справі суддя, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина останнього доведена в судовому засіданні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову судді, та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що сам протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини вчинення адмінправопорушення та складений з порушеннями, а саме не вказано за допомогою якого приладу проводився огляд на стан сп`яніння, не зазначено, чи погодився водій з його результатами, відсутні дані та підписи свідків, протокол не підписаний ОСОБА_1 . Апелянт зазначає, що як вбачається з фотозйомки, автомобіль було зафіксовано не в русі. Копія результатів освідування йому не вручалася.

Позиція учасників судового провадження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Рохманов В.І. підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Рохманова В.І., свідка ОСОБА_2 та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог районний суд, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою ,оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.2.9 Правил дорожнього руху України забороняється водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ст.130 ч.1КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п.1.5 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії .

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130КУпАП доведеною, суд посилався на протокол про адміністративне правопорушення, результати тесту приладу «Драгер», відеозапис з місця події, показання працівників поліції.

Разом з тим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.05.2021 року о 04 год. 25 хв. По вул. Гетьманська в м. Гадяч Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT FLUENCE, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», серійний номер ARBJ-5154 під відеозапис. Результат тесту 1,23 проміле., чим порушив п.2.9а ПДР України.

У протоколі дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП(а.с.1).

Надаючи пояснення в апеляційному суді, ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130КУпАП не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом, а просто сидів в автомобілі та чекав власницю автомобіля ОСОБА_2 .

В апеляційній інстанції свідок ОСОБА_2 суду показала, що в ніч на 09.05.2021 року їй необхідно було бути в м. Гадяч і вона вирішила їхати на своєму автомобілі. Так як досвід у неї невеликий вона попросила свого знайомого проїхати з нею. Весь час автомобілем керувала вона, а коли приїхали в м. Гадяч вона зупинила автомобіль і пішла по своїх справах, при цьому залишила ключі від автомобіля ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі. Вранці вона повернулась і ОСОБА_1 повідомив їй, що до нього підходили працівники поліції.

Показання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 узгоджуються з іншими наявними у справі доказами, зокрема даним відеозапису з камери працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, який належить ОСОБА_2 , але автомобіль не рухався.

В матеріалах справи відсутній повний відеозапис з бодікамер працівників поліції, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Є тільки дані, що Підлісний сидів в автомобілі, який не рухався.

Тобто, докази керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.

Отже, матеріали справи не містять достовірних даних про те, що ОСОБА_1 за обставин, зазначених у протоколі від 09.05.2021 року, керував транспортним засобом марки «RENAULT FLUENCE» в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно Закону - ст. 251 ч.2 КУпАП-обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі та постанові, ОСОБА_1 у розумінні диспозиції ст.130 КУпАП не є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення і, відповідно, не може нести відповідальність.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.

Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Керуючись ст. 294 КупАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Томилко.