Справа № 720/552/22
Провадження № 3/720/339/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 10 квітня 2022 року о 18 годині 00 хвилин по вул. Ярошинської, 2 в с. Рідківці Чернівецького району Чернівецької області керував автомобілем марки «Вольсваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння і на вимогу працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 10 квітня 2022 року він вживав алкогольні напої, однак транспортними засобами в той день не керував. В автомобілі марки «Вольсваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходився в якості пасажира, на що й наголошував неодноразово працівникам поліції. Керував вказаним авто його знайомий ОСОБА_2 , який був тверезим, однак налякався, оскільки потрапив в ДТП та приховав ці факти від поліцейських. Оскільки, в стані алкогольного сп`яніння він автомобілем не керував, просив провадження у справі закрити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 098634 від 10 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 був складений у зв`язку із тим, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і на вимогу працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

До протоколу, в якості доказів додано відео-фіксацію з бодікамери працівника поліції та письмові пояснення свідків.

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими доказами виходячи з наступного.

Так, з доданого до матеріалів справи відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 під час його опитування поліцейськими свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він вживав алкогольні напої, однак транспортними засобами не керував, в автомобілі марки «Вольсваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходився в якості пасажира, а водієм був його знайомий ОСОБА_2 , який був у тверезому стані.

Слід зазначити, що наприкінці відеозапису ОСОБА_1 все ж таки визнав факт керування ним автомобілем, однак під час судового розгляду справи відмовився від таких тверджень, посилаючись на те, що був у стані алкогольного сп`яніння та надав такі пояснення під впливом працівника поліції.

Дані твердження ОСОБА_1 підтверджується відео-фіксацію з бодікамери працівника поліції, яка не є безперервною. Так, на початку відео-фіксації ОСОБА_1 не визнавав факту керування автомобілем. Далі на відео-фіксації розмови поліцейського із ОСОБА_1 наявна перерва у 8 хвилин, після чого останній вийшов із поліцейського автомобіля та відразу визнав факт керування транспортним засобом.

За вказаних обставин, суд критично оцінює відео-фіксацію як доказ у справі, оскільки відео-зйомка проводилось вибірково, не безперервно та не відображає всіх обставин на місце події.

Свідок ОСОБА_2 пояснив в суді, що 10 квітня 2022 року він разом із друзями на автомобілі ОСОБА_1 їхали зі сторони м. Чернівці в сторону с. Рідківці Чернівецького району Чернівецької області. По дорозі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вжили пиво, тому за кермом автомобіля сів він, однак на під`їзді до центру с. Рідківці, він не впорався із керуванням та зачепив дном автомобіля великий камінь, внаслідок чого пробив піддон. Доїхавши до сільської ради зупинився та через декілька хвилин до них під`їхали двоє чоловіків, які повідомили, що викликали поліцію через те, що вони ганяють по селу. По приїзду працівників поліції він перелякався через вчинене ним ДТП та ввівши поліцейських в оману вказав їм, що за кермом був ОСОБА_1 ..

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали суду аналогічні пояснення поясненням ОСОБА_2 ..

З письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слідує, що останні 10 квітня 2022 року побачили як автомобіль марки «Вольсваген Гольф» їхав на великій швидкості та допустив з`їзд в кювет, внаслідок чого пробив піддон. Поїхавши за вказаним автомобілем побачили, що той зупинився під сільською радою після чого одразу викликали поліцію. Хто керував автомобілем вони не бачили.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Аналізом досліджених судом доказів з`ясовано, що працівники поліції не зупиняли по трасі автомобіль марки «Вольсваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , а приїхали на місце пригоди за викликом, де з`ясування факту хто керував вказаним транспортним засобом проводилось зі слів ОСОБА_1 та очевидців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в судовому засіданні зазначили, що автомобілем керував ні ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , у зв`язку із чим суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем є недоведеним.

За вказаних обставин, суд не може взяти протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази за основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, вважаю, що викладені у протоколі обставини щодо керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його подальшої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.