Справа № 450/4712/21 Провадження № 3/450/455/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 045241 від 31.10.2021 року, ОСОБА_1 31.10.1982 року о 00 год. 15 хв. в с. Солонка на автодорозі Милятичі-Солонка 7 км. + 950 м. керував автомобілем Infiniti FX 35 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду відмовився у встановленому законом порядку. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Від продуття алкотестеру «Драгер» на місці та прослідувати в медичний заклад відмовився. ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог п. 2.5 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак в попередньому судовому засіданні заперечив вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Просив закрити провадження у справі з підстав викладених в клопотанні. Також додатково зазначив, що в день коли мало місце події він кермом автомобіля не перебував, а за кермом такого перебував його батько ОСОБА_2 .

В судове засідання з`явися захисник ОСОБА_1 - Сигінь Ю.М., який просив провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що подав відповідне клопотання та додаткові пояснення до клопотання. В судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебував, за кермом автомобіля перебував його батько ОСОБА_2 .

Проаналізувавши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 045241 від 31.10.2021 року; відеозапис з нагрудної камери працівників поліції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт від 31.10.2021 року; письмові пояснення ОСОБА_2 та заслухавши покази свідків, приходжу до наступних висновків :

відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом.

Так, пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що проживає на дачі в с. Солонка. 30.10.2021 року його син ОСОБА_1 з друзями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приїхали до нього та перебували на дачі близько до 00:00 год. В подальшому ОСОБА_1 попросив, щоб він порозвозив його з друзями по домівках, на що останній погодився. Вони їхали з села Солонка в напрямку міста Львова. По дорозі в нього виникла потреба відлучитись у зв`язку із природніми потребами, після чого зменшив швидкість та почав шукати місце де можна зупинити автомобіль, при цьому включив аварійне світло, назустріч їхав автомобіль із ввімкненими дальніми фарами, та ОСОБА_2 блимнув їм, щоб вони його не сліпили. Знайшовши місце для зупинки, зупинив автомобіль та пішов по своїх природніх потребах. За деяких час повернувши до автомобіля в якому знаходився його син з друзями, побачив, що біля автомобіля знаходяться працівники поліції та двоє цивільних осіб. Йому повідомили, що працівники поліції стверджують, що автомобілем керував його син ОСОБА_1 , а не він. Він повідомив працівникам поліції, що за кермом автомобіля перебував він, однак працівники поліції на його слова не зважали. Працівники поліції запропонували його синові пройти тест на вживання алкоголю. Його син відмовився про проходження огляду на місці зупинки, оскільки він за кермом не перебував. В медичний заклад працівники поліції йому пропонували їхати для проходження огляду, він погоджувався та просив забезпечити йому захисника. Також про те, що за кермом автомобіля не перебував ОСОБА_1 повідомляли друзі останнього, які були на місці події. Його син перебував в автомобілі на задньому сидінні ззаду водійського місця.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що 30.10.2021 року він разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в гостях у ОСОБА_2 на дачі, у батька ОСОБА_6 . Близько 00:00 год., ОСОБА_7 попросив батька порозвозити їх по домівках, на що останній погодився. За кермо автомобіля сів ОСОБА_2 , поруч з ним, сів він, на заднє сидіння позаду батька сів ОСОБА_7 , по середині сіла ОСОБА_4 , а біля неї сіла ОСОБА_5 . Після чого поїхали в напрямку м. Львова. По дорозі ОСОБА_2 повідомив, що в нього виникла потреба відлучитись у зв`язку із природніми потребами, почав зменшувати швидкість автомобіля, та шукати місце для зупинки при цьому включив аварійне світло. Через деякий час до їхнього автомобіля під`їхали працівники поліції, з їхнього автомобіля вийшов мужчина в цивільному, який підійшов до автомобіля з його сторони, та почав грубо виражатись до нього. ОСОБА_1 запитав вказаного мужчину, хто він такий. В цей час до автомобіля зі сторони ОСОБА_1 підійшов працівник поліції, який сказав, щоб останній вийшов з автомобіля та надав свої документи. ОСОБА_1 запитав, на підставі чого він повинен надавати свої документи, якщо він не водій та не керував автомобілем, та що водій відійшов. В подальшому з автомобіля поліцейських вийшов, ще один мужчина в цивільному одязі, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли до них підійшов ОСОБА_2 , то повідомив працівникам поліції що він був за кермом і віз до Львова, що по дорозі у нього виникла потреба зупинити автомобіль. Працівник поліції сказав ОСОБА_1 , що він вживав алкогольні напої, і запропонував надати пояснення та пройти тест на вживання алкоголю, ОСОБА_1 запитав працівників поліції на якій підставі вони підійшли до автомобіля, оскільки під час керування автомобілем ОСОБА_2 не порушив правил дорожнього руху, автомобіль не рухався та стояв на узбіччі дороги. ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції про те, що він не водій даного автомобіля який стояв на узбіччі дороги, чому він має надавати якісь пояснення і проходити тест на вживання алкоголю. Після чого ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він погоджується на пропозицію працівників поліції пройти огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, від проходження тесту на місці з допомогою технічного засобу він відмовився, оскільки недовіряє цим тестам. Крім цього ОСОБА_1 запитав у працівників поліції чи він має право викликати адвоката або чи можуть працівники поліції надати йому адвоката, на що працівники поліції повідомили, що адвоката він має право мати тільки під час кримінального провадження. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово повідомляли працівникам поліції, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 . Весь цей час ОСОБА_1 дзвонив на гарячу лінію. Оскільки це було вже дуже пізно, то ОСОБА_1 адвоката не знайшов, тому неодноразово просив працівників поліції щоб вони йому надали адвоката, на що працівники поліції відповідали, що ОСОБА_1 не має право на адвоката по адміністративним справам, тільки по кримінальним. Також повідомив, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що вона та її друзі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , перебували в гостях у ОСОБА_2 на дачі, у батька ОСОБА_6 . Близько 00:00 год., ОСОБА_7 попросив батька порозвозити їх по домівках, на що останній погодився. За кермо автомобіля сів ОСОБА_2 . Після чого вони поїхали в напрямку м. Львова. По дорозі ОСОБА_2 повідомив, що в нього виникла потреба відлучити у зв`язку із природніми потребами, почав зменшувати швидкість автомобіля, та шукати місце для зупинки, при цьому включив аварійне світло, назустріч їхав автомобіль із ввімкненими дальніми фарами, та ОСОБА_2 блимнув їм, щоб вони його не сліпили. Пізніше зупинився та відлучився. Через деякий час до їхнього автомобіля під`їхали працівники поліції, з їхнього автомобіля вийшов мужчина в цивільному, який підійшов до автомобіля з його сторони, та почав грубо виражати до нього. Коли до них підійшов ОСОБА_2 , то повідомив працівникам поліції що він був за кермом і віз до Львова, що по дорозі у нього виникла потреба зупинити автомобіль. Працівник поліції сказав ОСОБА_1 , що він вживав алкогольні напої, і запропонував надати пояснення та пройти тест на вживання алкоголю, останній відмовився, їхати в медичний заклад не відмовлявся. Просив, щоб йому надали адвокати, однак в такому відмовили. Неодноразово наголошувала, що ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що в день коли мали місце події, він керував автомобілем під час несення служби. Назустріч їм рухався автомобіль, переключаючи дальнє та ближнє світло фар. Зупинилися, підійшли до автомобіля, з якого вийшов різкий запах алкоголю. Запропонували ОСОБА_1 , який перебував за кермом автомобіля пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився проходити такий на місці зупинки та в медичному закладі. Вказана особа намагалася уникнути відповідальності. Щодо переривання у відеозаписі вказав, що збилися налаштування часу. Затримання ОСОБА_1 не проводилося.

Таким чином покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 узгоджуються між собою.

Також оглянувши відеозапис наданий працівниками поліції та дослідивши всі докази окремо та в їх сукупності встановлено, що жодним доказом не підтверджено того факту, що ОСОБА_1 , 31.10.2021 року о 00 год. 15 хв. керував автомобілем.

Щодо показів свідка ОСОБА_8 , що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 , то такі суддею оцінюються критично, оскільки між останніми на місці події виник словесний конфлікт, та працівник поліції не надав доказів відсутності відеозапису у період з моменту зупинення та протягом 1,5 год. (00:15-01:45 год.). Покликання щодо невірної години спростовуються, протоколом про адміністративне правопорушення, який складний о 02:45 год., що відповідає часу відображеному на відеозаписі.

Як вбачається з доданого до протоколу CD-диску, на такому містяться відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з дослідження яких суддя приходить до висновку, що відеозапис здійснювався не безперервно, що не дає повною мірою дослідити обставини події.

Вказані обставини свідчать про те, що відеозаписи з нагрудних камер є неналежними доказами, оскільки не відповідають п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Отже, матеріалами справи не доведено жодним належним та допустимим доказом факт керування автомобілем ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 245, 247 , 251, 252, 255, 279, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

постановив:

провадження у справі № 450/4712/21, провадження 3/450/455/22 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош