Єдиний унікальний номер 341/410/22
Номер провадження 3/341/244/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 вчинив порушення ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за наступних встановлених суддею обставин.

13 квітня 2022 року о 17 годин 30 хвилин по вул. Галицька в с. Крилос ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Citroen Berlingo, н. з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із транспортним засобом марки Volkswagen Amarog, н. з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями порушив вимоги п. 13.1 ПДР України та допустив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в описаному порушенні повністю визнав, просив не позбавляти прав, про що подав письмову заяву.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, поясненням особи та потерпілого, суддя виходить з такого.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП полягає в порушені учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті адміністративного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретної норми нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Таким чином, для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко зазначено, які конкретно дії вчинила особа, чим допустила адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2022 року серії ААД № 110082 дії ОСОБА_2 кваліфіковано, зокрема, як порушення пунктів 2.3., 12.1, 13.1 ПДР України.

Пункт 2.3 Правил дорожнього руху містить значний перелік зобов`язальних і заборонних норм. Конкретно, які з них порушив ОСОБА_2 у протоколі не зазначено.

Відсутність конкретної вказівки на відповідний підпункт пункту 2.3 ПДР України не дозволяє точно встановити об`єктивну сторону правопорушення та притягнути особу до адміністративної відповідальності, що, відповідно, свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_2 обвинувачення.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

ЄСПЛ наголошує, що у разі самостійного визначення кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладену практику ЄСПЛ суддя під час розгляду справ про адміністративні правопорушення позбавлений можливості самостійно уточнювати (здійснювати) кваліфікацію діяння особи, стосовно якої розглядається справа.

Згідно з положеннями пункту 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Стосовно порушення вказаного пункту ПДР України суддя вважає, що оцінка дій водія на відповідність приписам цього пункту залежить від конкретних дій водія щодо вибору швидкості руху та прийомів керування автомобілем під час руху в конкретних дорожніх умовах, коли лише односторонні дії водія, пов`язані із не обранням безпечної швидкості руху, призвели до виникнення ДТП (виїзд за межі дороги, втрата керованості тощо).

Зважаючи на те, що ДТП у справі, яка розглядається, мала місце не через втрату керованості автомобілем з боку ОСОБА_2 чи через його виїзд за межі проїзної частини, суддя дійшов висновку про відсутність у діях особи порушення саме пункту 12.1 ПДР України.

Отже, кваліфікація дій як порушення п. п. 2.3, 12.1 ПДР України є неправильною і протокол у цій частині не відповідає вимогам КУпАП.

Своєю чергою суддя вважає доведеним порушення з боку ОСОБА_2 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення пункту 13.1 ПДР України з огляду на таке.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому звертаю увагу на те, що відповідно до ПДР України безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому за вище викладених обставин, доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення цього рішення, а саме даними, які містяться у:

-протоколі про адміністративне правопорушення від 13.04.2022 серії ААД № 110082;

-схемі місця ДТП, яка відбулась 13.04.2022;

-письмовому поясненні ОСОБА_2 , у якому особа зазначила, що, керуючи транспортним засобом, їхав зі сторони м. Галич до м. Івано-Франківська. По вулиці Галицькій в с. Крилос попереду його автомобіля рухався транспортний засіб марки Volkswagen Amarog, н. з. НОМЕР_2 , який зупинився перед пішохідним переходом, щоб надати перевагу пішоходу. Він не встиг автомобілем здійснити гальмування та в`їхав у задню частину автомобіля, який зупинився попереду;

- поясненні особи в судовому засіданні, під час яких особа вину визнала;

-письмовій заяві особи про визнання вини.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що обов`язок водія, який рухається позаду, полягає у здійсненні руху з такою швидкістю, яка буде гарантувати йому мати можливість запобігти зіткненню транспортного засобу без здійснення будь-якого маневру.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вважаю, що водій ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки Citroen Berlingo, не дотримався безпечної дистанції допустив зіткнення із транспортним засобом марки Volkswagen Amarog, н. з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Під час складення протоколу інспектор загалом дотримався вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають законодавству.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, доведення вини особи і її ставлення до вчиненого правопорушення, вважаю, що у діях водія ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 7, 254 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника на підставі та в межах складеного протоколу, що є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі оцінки усіх встановлених обставин у комплексі та взаємозв`язку доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року в розмірі 2481 грн.

Керуючись ст. ст. 124, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,0 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ