Провадження № 33/811/238/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обрано йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 грн 20 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 15 жовтня 2021 року о 18:00 на вулиці Васильченка, 14 у м. Львові, керував автомобілем Suzuki, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, ОСОБА_1 15 жовтня 2021 року о 18:00 на вулиці Васильченка, 14 у м. Львові, керуючи автомобілем Suzuki, номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності своїх дій та скоїв наїзд на автомобіль Mitsubishi, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю подій і складів адміністративних правопорушень.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Звертає увагу, що за кермом автомобіля ОСОБА_1 перебував ОСОБА_3 , що в свою чергу він підтвердив та не заперечував, беручи до уваги відеозаписи долучені до матеріалів справи.

Зазначає, що свої пояснення ОСОБА_2 писав не самостійно, а зі слів інспектора поліції, який прибув на місце ДТП, та не міг бачити і володіти інформацією щодо події.

Також зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_4 повністю написані інспектором поліції, при цьому, сама ОСОБА_4 мовчала та не зазначила жодного слова по суті ДТП і з`явилася на місці події значно пізніше, та не могла бачити достеменно хто керував транспортним засобом Suzuki.

Вказує на те, що свідок ОСОБА_5 відсутня на відеозаписах долучених до матеріалів справи та засвідчує лише стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , без підтвердження керування ним транспортним засобом.

Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 054144 від 15.10.2021 не відповідає вимогам закону, оскільки в протоколі не зазначено пристрій на який було зафіксовано події адміністративного правопорушення.

Стверджує, що докази вчинення адміністративного правопорушення є неналежними та недопустимими.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності захисника - адвоката Гейшевої О.О., потерпілого ОСОБА_2 , який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Висновок судді першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові.

Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №054143 від 15 жовтня 2021 року (а.с.1), протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №054144 від 15 жовтня 2021 рок (а.с.17), схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2), поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с.5) та свідка ОСОБА_6 (а.с.4), а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.19).

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від серії ААБ №054143 від 15 жовтня 2021 року (а.с. 1), ОСОБА_1 15 жовтня 2021 року о 18:00 на вулиці Васильченка, 14 у м. Львові, керуючи автомобілем «Suzuki», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності своїх дій та скоїв наїзд на автомобіль «Mitsubishi» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно з долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.2), зіткнення транспортних засобів відбулося на вулиці Васильченка, 14 у м. Львові, транспортний засіб «Suzuki», номерний знак НОМЕР_1 , рухався у лівій смузі, в той час як автомобіль «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_3 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності своїх дій та скоїв наїзд на автомобіль «Mitsubishi» НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Suzuki», номерний знак НОМЕР_1 , отримав пошкодження кришки (чехол) запасного колеса на кришці багажника. В автомобіля «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_3 , вм`ятина на кришці багажника, потертість лако-фарбового покриття на задньому бампері з лівої сторони та пошкодження лівої протитуманної фари.

Вказану схему місця ДТП ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень, та відмовився від надання пояснень.

У своїх письмових поясненнях, а також поясненнях, наданих у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 зазначив, що, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi» НОМЕР_2 він зупинився, щоб випустити зустрічну машину, після зупинки почув удар ззаду, вийшовши з автомобіля побачив, що в його транспортний засіб в`їхав автомобіль «Suzuki», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував невідомий йому, старший чоловік, згодом виявилось, що це громадянин ОСОБА_1 1962 р.н., даний громадянин перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_4 , 15.10.2021 у вечірній час близько 18:00 год з вікна квартири АДРЕСА_2 була свідком ДТП автомобілів «Suzuki», номерний знак НОМЕР_1 та «Mitsubishi» НОМЕР_2 , та бачила як з водійського сидіння автомобіля «Suzuki», вийшов старший чоловік, як пізніше виявилось це був ОСОБА_1 , якого свідок візуально знала раніше.

В судовому засіданні суду першої інстанції за клопотання адвоката Гейшева О.О. допитано свідка ОСОБА_3 , який суду пояснив, що саме він керував транспортним засобом «Suzuki», номерний знак НОМЕР_1 15.10.2021 року, о 18:00 на вулиці Васильченка, 14 у м. Львові

Разом з тим, допитані в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_4 , яка була очевидцем зіткнення автомобілів та являється сусідкою ОСОБА_1 , в судовому засіданні повідомили, що відразу після зіткнення автомобілів, з місця водія автомобіля «Suzuki» вийшов саме ОСОБА_1 . Також підтвердили свої покази та чітко вказали на ОСОБА_7 , як водія автомобіля «Suzuki», після перегляду відеозапису з місця події. Покази вказаних осіб відповідають наданим ними письмовим поясненням, які долучені до матеріалів справи.

Також, як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер відеоспостереження патрульних, на місці події ОСОБА_3 намагався взяти відповідальність на себе, однак факт перебування його за кермом категорично заперечували очевидці ДТП включно з потерпілим. Відео чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці, або в медичному закладі, але він відмовився.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те що покази свідка ОСОБА_3 не відповідають дійсності та доведеним є факт керування саме ОСОБА_1 15 жовтня 2021 року о 18:00 на вулиці Васильченка, 14 у м. Львові, автомобілем «Suzuki», номерний знак НОМЕР_1 .

Здійснивши аналіз наявних у справі доказів, які у своїй сукупності взаємоузгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_1 внаслідок порушення вимог ПДР спричинили дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються здобутими в ході розгляду справи належними доказами винуватості.

Що стосується заперечення ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то наведені апелянтом доводи не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ААБ №054144 від 15.10.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 15 жовтня 2021 року о 18:00 на вулиці Васильченка, 14 у м. Львові, керував автомобілем Suzuki, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу такими ознаками у ОСОБА_1 були: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження патрульних підтверджується, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які надали письмові пояснення з приводу даного факту.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до переконання, що докази вчинення правопорушень ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 , ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протоколи про адміністративне правопорушення не є допустимими доказами є безпідставними. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №054143 від 15.10.2021 року, протокол серії ААБ №054144 від 15.10.2021 року, складені відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки їхня форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеними та підписаними уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушень, крім цього, його дані узгоджуються з іншими доказами у справі.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, особою, яка притягається адміністративної відповідальності не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Твердження ОСОБА_1 про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність його вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад вчинених адміністративних правопорушень знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2022 року, стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.