Справа № 305/606/22
Номер провадження 3/305/370/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2022. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е., розглянувши матеріали, що надійшли від Рахівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, зареєстровану АДРЕСА_1 , мешканку АДРЕСА_2 , неодружену, з вищою освітою, бібліотакаря,

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 801117 від 25.01.2022, вбачається, що в період з вересня місяця по теперішній час, громадянин ОСОБА_2 , винаймав квартиру за адресою в АДРЕСА_1 , сплачуючи грошові кошти в розмірі 100 доларів США та оплату комунальних послуг, немаючи на це відповіднох документів. Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги ч.1 ст. 164 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 , не з?явилася будучи належним чином повідомлена.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст.278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол, та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, при розгляді справи суд, вирішуючи питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, виходить саме з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частина перша статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Відповідно до ч.1 ст.4 Господарського кодексу України не є предметом регулювання цього Кодексу майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

Правовідносини стосовно найму (оренди) регулюються главою 58 ЦК України, та не передбачають державної реєстрації як окремий вид господарювання. Відповідно до ст.ст.203,759 ЦК України укладення договору найму (оренди) не містить обмежень, та не пов`язує його укладення з державною реєстрацією власника майна, як суб`єкта господарювання, та Закон України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» не містить визначення терміну «господарська діяльність».

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Таким чином, чинне законодавство України не вимагає реєстрації особи як суб`єкта господарювання для надання в оренду належного їй житлового приміщення. Також, не вимагається отримання ліцензії, дозволу чи іншого документа дозвільного характеру.

Згідно до вичерпного переліку дозвільних документів, який міститься у Законі України "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" договір оренди квартири не є документом дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, а тому склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.164 КУпАП відсутній.

Працівники поліції при оформленні матеріалів адміністративної справи не долучили до протоколу про адміністративне правопорушення ні одного доказу на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При оформленні матеріалів працівник поліції не приєднав будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вчинила вказане адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч.1ст.164 КУпАП, а саме: доказів того, що ОСОБА_1 проводила господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується в разі накладення на особу адміністративного стягнення. Оскільки, на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не накладено, підстави для стягнення судового збору відсутні. З урахуванням наведеного судовий збір віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 256, 280, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , щодо притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 164 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скаргав судову палату до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя: Ємчук В.Е.