Справа № 346/565/22
Провадження № 3/346/867/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Васильковський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого ,ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,

-за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №032620 від 29.01.2022 року, ОСОБА_2 29.01.2022 року о 01 год. 30 хв. в с. Сопів, по вул.Січових Стрільців керував т/з марки «MERSEDES» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження тесту на стан сп`яніння на місці зупинки та прилад «Драгер» та у лікувальному закладі відмовився.

29.03.2022 року від представника ОСОБА_2 адвоката Потятинника Ю.Р. поступило заперечення , відповідно до якого вказує, що вважає, що даний протокол складено незаконно з явними порушеннями норм КУпАП. Порушень ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 не вчинялось, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч.І п.1 КУпАП. ОСОБА_1 ні в ту добу, ні напередодні не вживав будь яких алкогольних чи наркотичних засобів і не перебував у стані сп`яніння. Вищевказаних ознак сп`яніння у нього не було. На відеозаписі їх не видно. Незрозуміло з яких підстав поліцейські зробили висновок про стан сп`яніння. ОСОБА_1 керуючи автомобілем рухався з дозволеною швидкістю, не порушував будь яких правил дорожнього руху чи правил експлуатації транспортного засобу. Його було безпідставно зупинено поліцейськими, чим порушено норми ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», яка і передбачає вичерпний перелік випадків, які дають право поліцейським на зупинку транспортного засобу. Мотивація поліцейських про те, що ОСОБА_1 не включив покажчик повороту не відповідає дійсності і є надуманою з метою легалізації їх подальших незаконних дій і не доводиться будь якими доказами. Протоколу про вчинення адмінправопорушення чи постанови про накладення штрафу з цього приводу відносно нього не складалось і до адміністративної відповідальності не було притягнуто. ОСОБА_1 не було роз`яснено будь яких процесуальних прав, зокрема право скористатись правовою допомогою, він не розумів наслідків своїх дій та можливого покарання, що завадило належним чином захистити свої права, оскільки є юридично необізнаним. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Такий висновок працівників поліції не відповідає дійсності. Йому не було пред`явлено належних дозвільних документів на спеціальний технічний пристрій «Драгер 6820», зокрема сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку його технічного стану щодо дотримання умов калібрування та придатності для використання. Цих документів і не долучено до матеріалів справи. У зв`язку з викладеним, він намагався звернути увагу працівників поліції на те, шо всі їх дії незаконні, оскільки є наслідком незаконної зупинки. У разі додержання працівниками поліції вимог закону, він би без роздумів пройшов огляд на стан сп`яніння, оскільки не був п`яний, а лише втомлений. ОСОБА_1 взагалі не пропонували надати пояснення, хоча він бажав їх надати, що є грубим порушенням вищевказаних норм ст. 256, 268 КУпАП. Йому дали підписати чистий бланк протоколу про адмінправопорушення, в якому не було вказано змісту правопорушення, і він вважав, що даний протокол складається з приводу іншого порушення ПДР. При цьому, ще до написання цих поясну виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, про що говорив працівникам поліції. Акт огляду з використанням спеціальних технічних засобів та направлену на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складались у відсутності ОСОБА_1 . З їх змістом його не ознайомлювали, копія протоколу та інших документів йому не вручалась. Він не відмовлявся від їх підпису, оскільки взагалі їх бачив. Запис в направленні про те, що ОСОБА_1 було доставлено в заклад охорони здоров`я не відповідає дійсності. В складеному акті огляду відсутні відомості про час і місце його складання, а в направленні не зазначено місце його складення, що є загальними реквізитами щодо складення документів, а тому їх відсутність свідчить про неналежність і не допустимість цих документів в якості доказів. За вказаних обставин працівником поліції таки було складено вищевказаний адмінпротокол та інші документи без його відома, про справжній зміст протоколу дізнався лише після ознайомлення адвоката з матеріалами справи в суді. В протоколі про адмінправопорушення відсутня вказівка про те, яким технічним засобом проводилась відеофіксація і на якому носії вона долучена до матеріалів справи. Тобто, даний доказ не може вважатись допустимим і належним. Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Свідки не залучались. Зі змісту протоколу незрозуміло за що конкретно його визнано винним, чи за керування транспортним засобом в нетверезому стані (п.2,9а ПДР)чи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (п.2.5 ПДР). Отже матеріали справи не містять беззаперечних доказів винуватості особи, а дійти такого висновку виключно з наявного змісту протоколу про скоєння адміністративного правопорушення неможливо. Наведене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тому просить суд закрити провадження по справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП на підставі ст.. 247 п.1 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Потятинника Ю.Р. підтримав подані письмові пояснення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , всебічно, повно та об`єктивно дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи, суд доходить таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ознайомившись з відеозаписом, який здійснено працівниками поліції при оформленні протоколу та додано до матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 , як при складанні протоколу, так і при процедурі пройти огляд на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і не забезпечено право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що свідчить про істотне порушення ОСОБА_2 на захист при складанні протоколу.

Суд не може спростувати доводи представника ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом події (а.с. 7) про те, що йому як при складанні протоколу, так і при процедурі пройти огляд на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і не забезпечено право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів доведеність вини особи, яка притягається до відповідальності, що свідчить про істотне порушення прав ОСОБА_1 на захист при складанні протоколу.

Порушення процедури огляду на стан сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням норм складання протоколу, тому згідно ст. 266 ч.5 КУпАП даний протокол не міг бути законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Крім того, у рапорті поліцейського вказано, що водій був зупинений на підставі ст.35 ч.1 п.2 Закону України "Про Національну поліцію", а саме: якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, однак яке саме не зазначено, і в справі немає копії протоколу про таке порушення.

У справі не має жодного документального підтвердження правомірності такої зупинки водія, тому суд вимушений погодитись з доводами представника ОСОБА_1 про безпідставність такої зупинки, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі результати огляду водія, незаконними за правовим принципом «плодів отруєного дерева».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому доходжу висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з цим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Васильковський В. В.