П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2022 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи які надійшли від з Державної екологічної інспекції у Львівській області Державної екологічної інспекції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29.04.2022 року о 06:44 год. на річці Західний Буг поблизу м.Соснівка, здійснював рибальство забороненим знаряддям лову, сіткою павук, чим порушив п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року №19 та ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст.85 КУпАП.

Зі змісту ст.ст.245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП.

Разом з цим, пунктом 2 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Аналогічна норма закріплена в ст.62 Конституції України, відповідно до частини першої якої, передбачено, що особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду, за аналогією постановою у справі про адміністративне правопорушення про визнання особи винною та притягнення її до адміністративної відповідальності.

У справі Грабчук проти України Європейський суд з прав людини визнав порушення ч.2 ст.6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 04 грудня 2000 року слідчий використав слова: в діях )заявниця) є склад злочину та моменту, коли (заявниця) вчинила злочин, а суд зазначив, що в діяннях заявниці вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.

Так в узагальненому науково-консультативному висновку при Вищому Адміністративному суді України від 07.11.2017 року суддя приходить до переконання, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

В силу ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Враховуючи наведене та відповідно до ст.247 КУпАП подальше провадження в даній справі виключається, а справа підлягає до закриття.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованих ОСОБА_2 правопорушення закінчилися строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, що є підставою закриття провадження.

Керуючись ст.ст.38, 283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.4 ст.85 КУпАП провадженням закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина