Єдиний унікальний номер 341/397/22
Номер провадження 3/341/238/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та порушив ПДР України, що спричинило пошкодження транспортного засобу і майна, за наступних встановлених суддею обставин.

09 квітня 2022 року о 22 годин 12 хвилин, у с. Насташине по вул. Шевченка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» водій відмовився. Також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Своїми діями порушив вимоги п. 2. 5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 09 квітня 2022 року о 22 годин 12 хвилин, у с. Насташине по вул. Шевченка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», н. з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з огорожею. Унаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками та пошкоджено огорожу, місток. Водій порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 02 травня 2022 року з викликом особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку особа отримала 19.04.2022 року.

02 травня 2022 року ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Заяви про відкладення розгляду справи не надіслав.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, констатую, що у протоколах про адміністративні правопорушення № 110084, № 110085 особі було оголошено, що справа буде розглядатись судом у місті Галичі. Крім цього, відомості про час розгляду цієї справи оприлюднено на офіційному сайті Галицького районного суду Івано-Франківської області, який є загальнодоступним.

Правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП не входять до переліку справ, передбачених частиною 2 статті 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суддя, враховуючи неявку ОСОБА_1 без поважної причини у судове засідання, а також те, що є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, вважає за можливе справу розглядати без його участі.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

ОСОБА_1 до суду не надіслав жодного доказу (підтвердження) того, що він не має можливості взяти участь у розгляді справи 02 травня 2022 року. При цьому жодних заперечень щодо протоколів й зафіксованих порушень особа не подала.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суддя виходить з такого.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, переконуюсь, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та порушення ПДР України, що спричинило пошкодження транспортного засобу і майна, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказані дії тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

-протоколі про адміністративне правопорушення від 09.04.2022 серії ААД № 110084;

-відеозаписі працівників патрульної поліції, з якого вбачається, що поліцейські встановлюють особу. Надалі особі пропонують пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Особа чітко зазначає на камеру, що від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, відмовляється. Поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що особа також чітко відповідає, що він відмовляється від такого огляду. Особі оголошують його права та обов`язки. ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився від пояснень;

-направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у якому зазначено, що огляд не проводився;

-акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому зазначено, що огляд не проводився, оскільки особа відмовилась від такого огляду;

-рапорті працівників поліції від 10.04.2022;

-протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення на іншу подію від 09.04.2022;

-копії протоколу про адміністративне правопорушення від 09.04.2022 серії ААД № 110085;

-копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 09.04.2022, у якій постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 425,0 грн, за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

-рапорті працівника поліції від 09.04.2022, у якому підтверджено, що 09.04.2022 близько 22 години 10 хвилин під час патрулювання зони обслуговування в м. Бурштині, на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що по вулиці Центральній, в с. Насташине Івано-Франківської області відбулось ДТП. На місці події установлено, що водій транспортного засобу марки «ВАЗ 21061», н. з. НОМЕР_1 , під час руху автомобілем не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не впорався із керуванням та в`їхав в огорожу приватного будинку, чим спричинив пошкодження майна. Під час спілкування із водієм транспортного засобу було чути різкий запах алкоголю із порожнини рота, була не чітка вимова слів. Водію транспортного засобу ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовився. Особі було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що особа також відмовилась.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З огляду на те, що особа відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то, не залежно від причин такої відмови, констатую, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю за необхідне зазначити, що працівники поліції виконали обов`язок, покладений на них частиною 2 статті 251 КУпАП щодо збирання та надання суду доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 УпАП.

Крім того суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ, рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, що дає судді підстави для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1. ст. 130 КУпАП.

Щодо правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП полягає в порушені учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті адміністративного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретної норми нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Таким чином, для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко зазначено, які конкретно дії вчинила особа, чим допустила адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2022 року серії ААД № 110085 дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення пунктів 12.1, 13.1 ПДР України.

Однак, суддя вважає недоведеним порушення п. 13.1 ПДР України ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Згідно з положеннями пункту 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому звертаю увагу на те, що відповідно до ПДР України безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Водночас відповідно до пояснень потерпілої і матеріалів справи водій здійснив зіткнення з огорожею, що автоматично виключає можливість порушення вимоги щодо дотримання безпечної дистанції чи/та безпечного інтервалу.

Також звертаю увагу на те, що об`єктивна сторона, зазначена у протоколі, не містить посилання, яким чином порушник не дотримався вимог саме п. 13.1 ПДР України. Тобто, протокол не містить опису діяння, яке кваліфіковано як порушення вказаної норми.

Таким чином, кваліфікацію дій особи щодо порушення п. 13.1 ПДР України працівник поліції здійснив неправильно.

Отже, в цій частині протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження і на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

ЄСПЛ наголошує, що у разі самостійного визначення кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладену практику ЄСПЛ суддя під час розгляду справ про адміністративні правопорушення позбавлений можливості самостійно уточнювати (здійснювати) кваліфікацію діяння особи, стосовно якої розглядається справа.

Так само, надсилання протоколу про адміністративне правопорушення до органу (посадової особи), який його склав, для забезпечення дооформлення цього джерела доказів, усунення виявлених недоліків, які перешкоджають притягнути особу до адміністративної відповідальності, однозначно становитиме порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки у цьому випадку суддя буде діяти не як безсторонній і незалежний суб`єкт розгляду справи, а неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Водночас, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, що призвело до зіткнення автомобіля.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Винуватісь ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вчиненому за вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені суддею з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення цього рішення, а саме у:

-протоколі про адміністративне правопорушення від 09.04.2022 серії ААД № 110085, у якому ОСОБА_1 власноруч пояснив, що керував транспортним засобом. На мокрій дорозі не впорався з керуванням автомобіля;

-схемі місця ДТП від 09.04.2022;

-письмових поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, визнаю їх в цілому належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Вважаю, що водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», н. з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з огорожею. Унаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, а також пошкоджено огорожу, місток, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно з ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас ОСОБА_1 не надав жодного доказу того, що він не вчиняв інкримінованих йому правопорушень, та жодним чином і поясненнями не спростував їх вчинення.

Ураховуючи викладене та те, що відповідно до ст. 36 КУпАП при одночасному розгляді декількох правопорушень, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених, суд вважає, що застосування заходів у вигляді накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік є необхідним для виховання ОСОБА_1 та досягнення мети притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року в розмірі 2481 грн.

Керуючись статтями 124, 130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, статтею 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

-за частиною 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

- за статтею 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,0 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ