запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/188/22Головуючий у 1-й інстанції Кольц Д.М.
Єдиний унікальний №331/6481/21Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, будучи раніше притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, 16.11.2021 року о 03 год. 35 хв. в м.Запоріжжі по вул.Фортечна, 76 ОСОБА_1 повторно керував транспортним засобом «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Від керування ОСОБА_1 відсторонений.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що надана УПП в Запорізькій області довідка щодо розстановки сил та засобів не є належним та допустимим доказом правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення на території Олександрівського району м.Запоріжжя працівником Мелітопольського підрозділу УПП, що робить недопустимим доказом і сам протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 зазначав про те, що на його думку суд безпідставно наклав на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, адже він був вже позбавлений такого права за рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.08.2021 року у справі №331/4009/21.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Доводи, заявлені ОСОБА_1 на свій захист, спростовуються наданими матеріалами справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №282735 від 16.11.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, однак від підпису та отримання копії протоколу відмовився (а.с.2);

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 листопада 2021 року, в яких викладені ознаки алкогольного сп`яніння та зазначено, що огляд на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с.5-6);

- відеозаписом із бодікамери поліцейського АР00381, де зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 та надання ним відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №282735 від 16 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, однак від підпису протоколу та отримання його копії відмовився.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу та у закладі охорони здоров`я.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом є непереконливими. В наявному в матеріалах справи протоколі докладно викладена суть адміністративного правопорушення, також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні. Протокол був складений поліцейським взводу 1 батальйону патрульної поліції в м.Мелітополі УПП в Запорізькій області ДПП капралом поліції Шевченком О.О.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський ОСОБА_3 був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на ці дані в апеляційній скарзі не вказується.

У зв`язку із зазначеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що капрал поліції ОСОБА_3 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.

Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

До матеріалів справи захисником поданий лист Управління патрульної поліції в Запорізькій області, яким підтверджено, що капрал поліції ОСОБА_3 ніс службу у складі наряду та здійснював патрулювання території Олександрівського району м.Запоріжжя 16.11.2021 на підставі затвердженої керівництвом УПП в Запорізькій області розстановки сил.

Надана відповідь є офіційним документом і її невідповідність на думку захисника державним стандартам, не впливає на наявність повноважень щодо складання матеріалів про адміністративне правопорушення, надане КУпАП, Законом України «Про національну поліції», та відомчим нормативно-правовим актам.

Суд критично ставиться до заперечень ОСОБА_1 про протиправність рішення суду щодо позбавлення його права керування з тих підстав, що він вже такого права був раніше позбавлений. При цьому апеляційний суд виходить зі змісту санкції ч.2 ст.130 КУпАП, якою передбачено не право, а обов`язок ухвалити таке рішення в разі доведеності винуватості ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Будь-яких порушень при фіксації адміністративного правопорушення та оформленні доданих до протоколу матеріалів апеляційний суд не вбачає.

У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та всі обставини справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 331/6481/21