КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 133/1561/22

Провадження №3/133/1320/22

05.08.22

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2022 о 01 год. 10 хв. на а/д М-21, 244 км, Виступичі - Житомир - Могилів-Подільський, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Вікінг ВМ50, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнин рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Адвокат Виростко А.В. подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке у судовому засіданні підтримав. В обґрунтування клопотання вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, оскільки водія працівником поліції не направлено для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (відсутнє належним чином вручене направлення, факт надання направлення не зафіксовано, відсутні підписи про отримання). Крім того, відсутні свідки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення; відеозапис, долучений до відповідного протоколу, є неналежним доказом, оскільки відео не є безперервним, з нього неможливо встановити особу, факт керування, зупинки не зафіксовано, не ідентифіковано транспортний засіб.

Заслухавши думку захисника, дослідивши надані матеріали, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення визначає своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п.12 розд. II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, що підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №355251 від 24.07.2022, направленням на огляд, диском з відеозаписом.

Вказані вище докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Щодо доводів захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням, які полягають у ненаправлені водія працівником поліції до відповідного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, то вказаний аргумент спростовується матеріалами справи.

При цьому посилання про ненадання для ознайомлення ОСОБА_1 направлення на огляд та відсутність його підпису у такому направленні суд вважає необгрунтованими, оскільки бланк відповідного документа визначений Інструкцією й підпис особи у ньому не передбачено. Водночас ОСОБА_1 не обґрунтовано те, як відсутність його підпису у направленні стала перешкодою у проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Ініціативи про проходження огляду на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі ним не виявлено взагалі.

З відеозапису, долученого до протоколу, судом встановлено, що ОСОБА_1 на ньому чітко назвав своє прізвище ім`я та по-батькові, повідомив, що дійсно керував мопедом, під час безперервного відеозапису йому працівниками поліції пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився.

Крім того, аргументи захисника про те, що у протоколі не вказані свідки суд відхиляє з огляду на ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, законом передбачена присутність двох свідків за неможливості застосовування поліцейським технічних засобів відеозапису.

За наведених вище обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи наведені вище обставини, суд прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору на користь держави на номер рахунку (IBAN) UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Казначейство України (ЕАП).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Кучерук