Справа № 201/4243/22
Провадження № 3/201/2506/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батуєв О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Соборного відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, керівника ТОВ «ЛАКХІМ», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою Соборного відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області складено протокол № 6228/04-36-18-08 від 17 червня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-2 КУпАП в якому зазначено, що: ОСОБА_1 вчинив правопорушення: неподання платіжних доручень до установ банків на перерахування належного до сплати податку на додану вартість, задекларованого в податковій декларації з податку на додану вартість за звітній (податковий) період 31.01.2022, що підтверджено інформаційним листом №5904/04-36-18-08/32280824 від 02.06.2022 року, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

До суду матеріали адміністративного правопорушення надійшли 06.07.2022 року.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, втім при розгляді справи про адміністративне правопорушення враховую те, що останній був належним чином повідомлений шляхом направлення поштового та смс-повідомлення у судове засідання на 29.07.2022 року, на яке у зазначений час та місце до суду не з`явився.

Вважаю, що ОСОБА_1 був судом належним чином повідомлений на вказану дату, оскільки письмові виклики без виконання на адресу суду за будь-яких підстав повернуті не були. Крім того до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за його відсутності.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 будучи повідомленим про дати засідання до суду не з`явився, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винен у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП. Вказані обставини справи підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення №6228/04-36-04-04-10 від 17 червня 2022 року, де викладені обставини, при яких ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Однак, останній не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності тому що, згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Так, згідно протоколу, адміністративне правопорушення вчинене 31.01.2022 року, однак справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду лише 06.07.2022 року, тобто вже з порушенням строку притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на момент розгляду передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення адміністративного правопорушення минув, в зв`язку з чим у відповідності до ст. 247 п. 7 КУпАП накладення адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , притягнутого за ч.1 ст. 163-2 КУпАП України на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України закрити, у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: О.В. Батуєв