ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/54/22

03 травня 2022 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Голуба С.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 032864 від 26.12.2021 вбачається, що 26.12.2021 близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Н-09 «Мукачево-Львів» 161 км.+100 м., керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, при виконанні обгону не переконався в безпечності, та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попутно та повертав ліворуч на АЗС, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3, 12.1, 14.6 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Голуба С.І. поступило письмове клопотання про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано п.2.3 ПДР України, який визначає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний... Як в даній дорожній ситуації повинен був діяти водій і що він був зобов`язаний робити не зазначено. До п. 2.3 ПДР України перераховуються підпункти, як повинен діяти водій перед виїздом та під час керування транспортним засобом. Однак працівник поліції не конкретизував, яким підпунктом повинен був користуватись водій ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації, що є грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, та п. 9 Наказу МВС України від 06.11.2015 № 1376 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, де у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, визначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол

Також відповідно до п. 12.1 ПДР України, який поставлений у провину ОСОБА_1 , під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Однак дорожньо-транспортна пригода сталась за межами населеного пункту і дозволяла на ділянці дороги, де сталось ДТП, відповідно до п. 12.6 п.п. ґ) рухатись із швидкістю 90 км/год. ОСОБА_1 пояснив, що рухався із швидкістю 80 км/год., покази його не спростовані. Отже за таких обставин він не може нести юридичну відповідальність за п. 12.1 ПДР України.

Крім того відносно п. 14.6 ПДР України, який поставлений у провину ОСОБА_1 , визначає, що обгін заборонено, і у підпунктах наводяться випадки в яких дорожніх ситуаціях обгін заборонено. Працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення не вказав підпункт, оскільки жоден з підпунктів у даній дорожній ситуації не підходить.

Як вбачається з тексту протоколу, працівник поліції вдався до довільного цитування норм права, не пояснюючи та не наводячи доказів в чому полягає вина ОСОБА_1 , яка форма його вини. Загальне посилання в протоколі на відповідні пункти Правил дорожнього руху України та ст. 124 КУпАП не описують складу правопорушення та його суті. Працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не надав доказів, що володіє спеціальними знаннями в галузі авто-техніки, на підставі яких даних він поставив у провину п. п. 2.3; 12.1; 14.6 ПДР України.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Суду пояснив, що 26.12.2021 близько 08.00 год. він на своєму автомобілі «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався автодорогою Н-09 «Мукачево-Львів» в сторону комплексу Буковель. По дорозі він здійснив обгін кількох автомобілів, які рухались попереду, та наблизився до автомобіля «ВАЗ» вишневого кольору, який також вирішив обігнати. Коли він вже наблизився до даного автомобіля на близьку відстань та розпочав обгін, даний автомобіль раптово почав здійснювати поворот ліворуч, однак він не встиг зреагувати та відбулось зіткнення. При цьому зазначив, що під час обгону він рухався зі швидкістю близько 80 км./год. і обгін здійснювався поза межами населеного пункту. Вважає, що ДТП сталась з вини водія автомобіля «ВАЗ», який при здійсненні повороту не переконався, що він вже розпочав обгін. Просив провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокат Голуб С.І. в судовому засіданні також просив провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення свідчать дані висновку експерта від 15.03.2022, яким встановлено, що в дорожньо-транспортній ситуації, що склалась, в діях водія автомобіля марки «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України. Причиною настання даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вимогам п. 10.1 ПДР України. Крім того вина ОСОБА_2 у вчиненні даної ДТП встановлена постановою Надвірнянського районного суду від 15.02.2022, згідно якої його визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності приходить до наступних висновків.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз положень ст. 124 КУпАП дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз наведених норм закону, зокрема, положень ст.ст. 280, 251 КУпАП дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень ст. 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч. 4 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому диспозиція ст. 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, а саме на пункти Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог саме пунктів ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції (п.п. 2.3, 12.1, 14.6).

Також слід зазначити, що вимоги до протоколу про адміністративне порушення, порядок його складання викладені у ст.ст. 254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 за № 1376, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395.

З аналізу вказаних положень закону вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення графа «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.3 ПДР України, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний... До п. 2.3 ПДР України перераховуються підпункти, як повинен діяти водій перед виїздом та під час керування транспортним засобом Однак працівником поліції в протоколі не конкретизовано, яким саме підпунктом повинен був користуватись водій ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації.

Також п. 14.6 ПДР України, який ставиться у провину ОСОБА_1 , визначено, що обгін заборонено, і у підпунктах наводяться випадки, в яких дорожніх ситуаціях обгін заборонено. При цьому працівник поліції в протоколі про адміністративне правопорушення не вказав підпункт, який порушив водій ОСОБА_1 в даній ситуації.

Вказані обставини є грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Крім того відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Однак як вбачається з матеріалів справи, дана дорожньо-транспортна пригода сталась за межами населеного пункту і дозволяла на ділянці дороги, де сталось ДТП відповідно до п. 12.6 п.п. ґ) рухатись із швидкістю 90 км/год. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що рухався із швидкістю 80 км/год., покази його не спростовані. Отже, за таких обставин він не може нести юридичну відповідальність за п. 12.1 ПДР України.

Крім того судом досліджено наданий захисником Голубом С.І. висновок експертних досліджень.

Так згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/114-22/2907-ІТ від 15.03.2022, складеного судовим експертом Львівського НДЕКЦ МВС України С.В. Власенко, на вирішення дослідження експерту було поставлені питання: 1)Як повинні були діяти в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , та водій автомобіля «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 відповідно до ПДР України? 2.Чи відповідали дії водіїв автомобілів «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , вимогам ПДР України? 3.Що з технічної точки зору стало причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди?

За результами проведеного дослідження експерт дійшов висновку, що: 1.В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами п. 12.3 чинних ПДР (зокрема виконуючи маневр обгону транспортних засобів, у тому числі автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з моменту зміни напрямку руху останнього ліворуч (із заданого моменту виникнення небезпеки для руху), вжити заходи до своєчасного екстреного гальмування свого транспортного засобу аж до його повної зупинки). В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був керуватись вимогами п. 10.1 чинних ПДР (зокрема маючи намір здійснити маневр повороту ліворуч для заїзду на АЗС, переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (зокрема автомобілю Audi Q5, реєстраційний номер НОМЕР_3 )).

2.В даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_1 не суперечили вимогам п. 12.3 чинних Правил дорожнього руху. В даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 чинних Правил дорожнього руху.

3.При заданих вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стала невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вимогам п. 10.1 чинних ПДР.

Крім того вина ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожнього-транспортної пригоди встановлена постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2022, згідно якої судом встановлено, що 26.12.2021 о 08.00 год. на автодорозі Н-09 «Мукачево-Львів», 161 км.+100 м., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки « ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_2 , не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним при зміні напрямку руху при повороті ліворуч на АЗС, не впевнився в безпечності виконання маневру, внаслідок чого відбулася ДТП з транспортним засобом марки «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку та здійснював обгін в попутному напрямку. За результатами розгяладу справи ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обставини, викладені в даній постанові суду, є встановленими та додаткового доказування не потребують.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Разом з тим матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що водієм ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п.п. 2.3, 12.1, 14.6 ПДР України, внаслідок чого сталося зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Між тим, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.ст. 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надав орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у справі щодо порушення ним вимог пунктів 2.3, 12.1, 14.6 ПДР України, і як наслідок - зіткнення з автомобілем « ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_2 , не доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази як на підтримку такої версії.

Таким чином, у ході дослідження доказів, виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, судя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.