Справа № 732/1836/20 Головуючий у 1 інстанції Карпинська Н. М.
Провадження № 33/4823/287/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Приходько О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Приходько О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 03 грудня 2020 року, о 14 год. 40 хв. в м. Городня, по вул. Шевченка, біля будинку № 127, ОСОБА_1 керував автомобілем САЗ 3507, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами Городнянським районним відділом ДВС у Чернігівській області, постанова ВП № 49373436, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 3 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Приходько О.С. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, просила скасувати постанову суду як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в справі відсутні докази того, що її підзахисний був обізнаний з наявністю постанови державного виконавця про обмеження спеціального права, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення. Також, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, а тому застосування до нього тимчасового обмеження у праві керувати транспортними засобами є недопустимим. Вказує, що постановою державного виконавця від 04.12.2020 року скасовано тимчасове обмеження йому у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено 16.04.2019 року.

Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки про існування даної постанови її підзахисний дізнався лише 22 липня 2022 року.

Заслухавши доповідь судді; пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається зі змісту судового рішення, постанова щодо ОСОБА_1 була винесена 24 грудня 2020 року, проте, враховуючи, що останній не був присутній під час розгляду справи, а про існування оскаржуваного рішення дізнався лише 22 липня 2022 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції цих вимог закону не було дотримано в повному обсязі.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, характеризується прямим умислом.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 470381 від 03.12.2020 року, ОСОБА_1 03 грудня 2020 року, о 14 год. 40 хв. в м. Городня, по вул. Шевченка, біля будинку № 127 керував автомобілем САЗ 3507, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами Городнянським районним відділом ДВС у Чернігівській області, постанова ВП № 49373436 (а.с. 2).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він не був обізнаний що є заборона на керування транспортними засобами, про наявність постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами він не знав та її копії не отримував. Умислу на вчинення правопорушення в нього не було.

Як вбачається із матеріалів даної справи, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 не було отримано копії постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та відповідно не було відомо про наявність стосовно нього таких обмежень, а відтак він не усвідомлював протиправний характер своїх дій та не бажав про настання будь - яких наслідків, що дає підстави стверджувати про відсутність вини у формі умислу.

Також, працівниками поліції не було надано доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Постановою державного виконавця від 04 грудня 2020 року скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, яке було встановлено постановою про встановлення тимчасового обмеження від 16 квітня 2019 року (а.с. 24).

Окрім цього, ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 10 липня 2020 року (а.с. 27), а тому відповідно до вимог п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі використання боржником транспортного засобу в зв`язку з інвалідністю, що свідчить про недопустимість застосування до останнього даного обмеження.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Приходько О.С. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний