ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/5856/22
провадження № 3/753/3103/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшли адміністративні матеріали за №753/5857/22 (провадження №3/753/3104/22) та №753/5856/22 (провадження №3/753/3103/22).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №324474 від 20.02.2022 року, ОСОБА_1 , 20 лютого 2022 року о 06 год.00 хв., керуючи автомобілем «SUBARU» державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. М.Драгоманова у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності маневру та здійснив наїзд на металевий стовп, який слугує пультом керування для шлагбауму, в наслідок чого автомобіль та пульт керування отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №324475 від 20.02.2022 року, ОСОБА_1 , 20 лютого 2022 року о 06 год.00 хв., на вул. М.Драгоманова у м. Києві, керував транспортним засобом «SUBARU» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, та за результатами огляду з технічним приладом встановлено 1.93%, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що дані адміністративні справи стосуються одних обставин та однієї особи, суддя вважає за необхідне об`єднати в одне провадження вказані адміністративні справи з присвоєнням їй єдиного №753/5856/22 (провадження №3/753/3103/22).

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку відповідно до ст. 268 КУпАП, та подав додаткове письмове пояснення, а також скористався послугами захисника - представника ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суддя дійшов висновку розглядати справу за його відсутністю, на підставі наявних у ній доказів.

ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, та його представник ОСОБА_2. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, за стст. 124 та 130 КУпАП. Також ОСОБА_1 вказав, що не здійснював керування автомобілем та пошкодження стовпчика, і бачив його не пошкодженим 20.02.2022 року, а подряпини на нижній частині переднього бамперу автомобіля «SUBARU», державний номерний знак НОМЕР_1 , з`явились задовго до 20.02.2022 року. Щодо обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, ОСОБА_1 зазначив, що дійсно в ночі 20.02.2022 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, та ночував у своєму автомобілі у зв`язку з втратою ключів від квартири, однак транспортним засобом не керував, та відповідно не здійснював рух транспортного засобу, і навіть коли його розбудив охоронець, його автомобіль стояв. На підтвердження вказаних пояснень надав фотокартки з місця пригоди, щодо відсутності пошкоджень на стовпчику.

Дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України, що кореспондується з їх пунктом 1.9, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №324474 від 20.02.2022 року, водій ОСОБА_1 , на думку поліцейського, порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Правилами дорожнього руху, зокрема п. 10.1, встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Водночас, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, в тому числі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, зокрема надані ОСОБА_1 та його представником, фотознімки з місця події, схему дорожньо-транспортної пригоди, суддя дійшов висновку, що вина останнього у порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху не підтверджена наявними у справі доказами, спростовується наданими у судовому засіданні поясненнями стосовно події та підстав дорожньо-транспортної пригоди, фотознімками з місця події, у зв`язку з чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №324475 від 20.02.2022 року, ОСОБА_1 на думку поліцейського, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Драгер ARHK-0539, встановлені результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , з позитивною пробою з кількісним показником 1,93о%.

Відповідно до довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП Голоколосова Євгена «Про надання інформації про відсутність відео до протоколу про адміністративне правопорушення» від 16.05.2022 р., долученої до матеріалів справи, зазначено, що в наслідок оголошення воєнного стану на території України, було тимчасово обмежено доступ до інформації збереженої на сервері, що призвело до втрати відео за період лютого, частково січня та березня 2022року, в тому числі до протоколу ААБ №324475 від 20.02.2022року.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». В даному випадку, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 20.02.2022 року о 06 год. 30 хв. ним не заперечується. Разом з тим, відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена саме за умови керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння. На підтвердження факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №324475, при цьому, з наявних матеріалів справи не вбачається, що вказана особа керувала транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Під керуванням транспортним засобом також розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки в наданих матеріалах, не міститься відомостей, що останнім, як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Саме по собі перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, за уваги не доведення факту керування останнім транспортним засобом, не свідчать про доведеність його винуватості за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Оскільки, ОСОБА_1 на час приїзду працівників поліції не керував транспортним засобом і таких даних в справі не має, а п. 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише водія, яким, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, є особа, яка керує транспортним засобом, тому підстав для проходження ОСОБА_1 огляду, як і для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у поліцейських не було.

Наявні в матеріалах справи письмові покази ОСОБА_1 , свідчать що він не визнавав з самого початку факту керування ним транспортного засобу. За таких обставин відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовані його письмовими поясненням, так і не доведені дослідженими матеріалами справи.

У судове засідання викликались працівники патрульної поліції, що приймали участь у складанні протоколі про адміністративне правопорушення, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явились, обставин за яких був встановлений факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та наїзд на перешкоду - стовпчик не підтвердили.

Також суд, бере до уваги позиції Верховного суду викладеної у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17 відповідно до якої, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до правової позиції викладеної Верховим судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 08 липня 2020 року справа №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, в тому числі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9а Правил дорожнього руху не підтверджена наявними у справі доказами, спростовується поясненнями ОСОБА_1 та іншими доказами, у зв`язку з чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи положення п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити.

В свою чергу, суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись стст. 1, 23, 24, 28, 33-35, 38, 130, 247, 251, 252, 283-285, 321 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати матеріали за протоколом серії ААБ №324474 від 20.02.2022року про адміністративне правопорушення по справі за №753/5857/22 (провадження №3/753/3104/22) та протоколом серії ААБ №324475 від 20.02.2022 року по справі №753/5856/22 (провадження №3/753/3103/22) в одне провадження з присвоєнням їй єдиного унікального №753/5856/22 (провадження №3/753/3103/22).

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.