Справа № 185/2631/22
Провадження № 3/185/1289/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні, під час запровадженого Указом Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Павлоградського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого «ДТЕК» електромонтер, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 015593 від 02 квітня 2022 року, водій ОСОБА_1 02 квітня 2022 року о 17.35 год., по вул. Комарова, 6 в м. Павлоград, керував автомобілем OPEL AGILA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мова, почервоніння очей), на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правила дорожнього руху.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 не визнав свою провину у вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, та пояснив, що у вказаний в протоколі час він дійсно перебував на території гаражного кооперативу, і дійсно знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим зауважив, що у зазначений час він не був учасником дорожнього руху, та не керував своїм авто, оскільки останнє знаходилось у гаражі, а він разом зі своїми товаришами вечеряли де і вживали горілку.

Вказав, що працівники поліції сказали, якщо він не підпише протокол, то вони заберуть транспортний засіб. Після цього він підписав протокол.

Додав, що поняті залучалися не разом, вдвох одночасно, а поодинці, і до нього не підходили, й таке інше.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на неодноразові виклики до суду не з`явились.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в своїй сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Так, згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Проте, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення правоохоронним органом не дотримано зазначених положень закону, а також положень ст.258 КУпАП.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить посилання на те, що останній 02 квітня 2022 року о 17.35 год., по вул. Комарова, 6 в м. Павлоград, керував автомобілем OPEL AGILA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мова, почервоніння очей), на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правила дорожнього руху. Від надання пояснень відмовився.

Натомість, під час розгляду справи судом ОСОБА_1 категорично заперечував викладене в протоколі, та стверджував, про чисельні порушення допущені працівниками поліції під час складання протоколу.

Зазначена позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності, заслуговує на увагу, з огляду на таке.

Так, матеріали справи не містять пояснень свідків та/або відео, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, порушення останнім Правил дорожнього руху, законність вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також наявність у водія ознак сп`яніння та фіксування вказаного стану у відповідності до вимог закону.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Також, матеріали справи не містять і постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вказаних Правил.

Між тим, у своєму рішенні від 15.03.2019 року Верховний Суд у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про зупинку, а також про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, оскільки правоохоронці можуть зупиняти авто лише тоді, коли є факт вчинення правопорушення.

Заслуговує на увагу й позиція ОСОБА_1 щодо відсутності у вказаному в протоколі місці будь-яких свідків. Останні до суду не з явилися, власноруч пояснень не складали.

Крім того, у відповідності до загальних положень «ІНСТРУКЦІЇ

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», п. 6 зазначених положень передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 тієї ж Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також, зазначеною Інструкцією, а саме. п 6 та п.12 Розділу II передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; а у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Однак, зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 свідчить про те, що посадова особа, яка фіксувала у протоколі про адміністративне правопорушення перебування вказаного водія у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, не дотрималася визначеної законом процедури під час складання зазначених документів.

Відповідно до ст.22 вказаної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вбачається, що останнього було відсторонено від керування транспортним засобом.

Відтак, дії посадової особи правоохоронного органу, що склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідали вимогам зазначеної вище Інструкції, та КУпАП, оскільки фіксування вказаного факту відбувалося із зазначеними вище порушеннями.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження, а надані суду докази не є належними, достатніми, достовірними та допустимими.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 10 днів.

СУДДЯ: ЩЕРБИНА О.О.

Постанова набирає законної сили 09 травня 2022 року.