Провадження № 3/760/2625/22
у справі № 760/1828/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткова /

05 серпня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., при секретарі Фареник А.О., за участю представника Київської митниці Державної митної служби України Короля Л.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Туреччина, Gerger, паспорт громадянина Туреччини для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 29.04.2016 року, орган, що видав Bagcilar, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: тимчасово не працює, за порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України, суд

В С Т А Н О В И В :

Постановою суду від 28 січня 2022 року громадянина Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винним, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Стягнуто з громадянина Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), судовий збір в розмірі 496, 20 гр.

Вилучений предмет правопорушення, товари, які прийняті на склад митниці за уніфікованою митною декларацією МД-1 серія РА №381201 від 07 грудня 2021 року, а саме: 18 чоловічих курток чорного кольору ТM "HUGO BOSS", повернути громадянину Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Судом встановлено, що відповідно до квитанції № ПН3043 від 07 грудня 2021 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) сплачено 1 700, 00 гр. оплати забезпечення штрафу.

Стаття 471 МК України передбачає відповідальність особи за вчинення дій, щодо порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У постанові суду зазначено, що застосування адміністративного стягнення в вигляді штрафу є достатнім покаранням та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, передбачених п.1 Протоколу до Конвенції.

Разом з тим, в резолютивній частині постанови судом не було відображено рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, постанову суду, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В розумінні вимог ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Судом встановлено, що постановою суду від 21 січня 2022 року громадянина Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винним, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Стягнуто з нього судовий збір у розмірі 496, 20 гр.

Вилучений предмет правопорушення, товари, які прийняті на склад митниці за уніфікованою митною декларацією МД-1 серія РА №381201 від 07 грудня 2021 року, а саме: 18 чоловічих курток чорного кольору ТM "HUGO BOSS", повернуто.

Санкція ст. 471 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

У постанові суду не було відображено прийняте судом рішення про накладення стягнення в вигляді штрафу, як про це зазначено в мотивувальній частині постанови.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, які б передбачали для учасників судового розгляду та суду можливість ухвалення додаткової постанови.

Зазначена обставина свідчить про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання питання, щодо ухвалення додатково судового рішення.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Ст. 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У ст. 305 КУпАП законодавець зокрема, визначив, що контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене та враховуючи те, щоб були дотриманні процесуальні норми з приводу накладення стягнення, суд приходить до висновку про застосування аналогії закону та ухвалення додаткової постанови.

Процесуальне законодавство направлено на регулювання суспільних відносин і сукупності галузей права, з метою захисту порушеного права, є насамперед правилом застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.

Відповідно до положень ч. 3-5 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання чинного законодавства, суд приходить до обґрунтованого та виваженого висновку про ухвалення по справі додаткової постанови з приводу накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті 471 МК України.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 23, 246, 280, 283, 284, 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 471, 527-529 Митного кодексу України, ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Піддати громадянина Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Туреччина, Gerger, паспорт громадянина Туреччини для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 29.04.2016 року, орган, що видав Bagcilar, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: тимчасово не працює, адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Л.А. Шереметьєва