КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
Справа № 133/3037/21
провадження № 3/133/755/22
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст.130 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №084321 від 17.09.2021, ОСОБА_1 17.09.2021 о 16 год. 40 хв. в с. Козятині по вул. Центральна, керував мінітрактором «Зубр», з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою алкотестера «Драгер» та проведення такого огляду у мед. закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав; пояснив, що 19.09.2021 він не керував міні трактором «Зубр», а стояв поруч з ним. В зазначену у протоколі дату він відпочивав зі своїми знайомими, та до нього зателефонував його родич, який попросив прийти йому на допомогу,а саме - наглянути за мінітрактором, оскільки йому потрібно відлучитися, а мінітрактор без нагляду залишити він не може. ОСОБА_1 погодився прийти та придивитись за трактором. В цей момент, коли він стояв поруч, а власник мінітрактора пішов, під`їхали працівники поліції, які повідомили йому, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновули пройти тест на освідування, на що він відмовився, оскільки транспортним засобом не керував. Однак працівники поліції не відреагували ніяк на його пояснення, та склали протокол.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Дем`янюк В.Б., з огляду на пояснення ОСОБА_1 , просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила суду, що їй подзвонив її брат 17.09.2021 та попросив приїхати на поле придивитись за мінітрактором, на якому він працював, оскільки йому потрібно відлучитись. Однак у ОСОБА_2 маленька дитина, а тому вона повідомила, що не зможе швидко приїхати. Тоді її брат подзвонив ОСОБА_1 та попросив його приїхати. Коли сама ОСОБА_2 приїхала на поле, там був ОСОБА_1 , на якого співробітники поліції в подальшому склали протокол.
Свідок ОСОБА_3 вказав, що вони разом з ОСОБА_1 17.09.2021 відпочивали. Останньому подзвонив його родич, та попросив приїхати на поле та придивитись за мінітрактором, оскільки тому потрібно відлучитись. ОСОБА_1 погодився на це, та вони разом пішли на поле. Будучи біля мінітрактора, повз проїзджав ватомобіль з дільничим інспектором, з яким у ОСОБА_3 неприязні стосунки; дільничий інспектор підійшов до них, та у подальшому викликав патруль поліції. ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 не керував мінітрактором, а лише перебував біля нього.
Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він не бачив, чи керував трактором ОСОБА_1 , а був очевидцем його відмови пройти огляд на стан сп`яніння.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №084321 від 17.09.2021, відеоматеріал на 1 диску, пояснення допитаних свідків, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , акт огляду, та направлення на огляд, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Адміністративне правопорушення повинно містити наступні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єктивну сторону та суб`єкта адміністративного правопорушення.
Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення утворюють такі ознаки: вина, мотив та мета. При цьому обов`язкового значення для складу правопорушення має лише вина.
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Так, до матеріалів справи не надано належних та допустимих докази, які підтверджують факт керування мінітрактором саме ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначена обставина спростована відео з камери працівника патрульної поліції, переглянутими під час судового засідання, з яких вбачається, що відеозапис починається з того, що ОСОБА_1 стоїть поруч із службовим автомобілем патрульної поліції. Таким чином сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не доведено матеріалами справи; докази, додані до протоколу, не підтверджують посилання протоколу, що ОСОБА_1 керував мінітрактором.
Пояснення свідків, які надані до матеріалів в якості доказу причетності ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення передбаченого, ч.1 ст. 130 КУпАП, не містять беззаперечних доказів того, що останній керував транспортним засобом , а лише підтверджують той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер». Натомість показання свідків, які були допитані в судовому засіданні підтверджують те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
Отже, доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом до матеріалів справи не додано. Посилання ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, матеріали справи не спростовують.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього додатки не можуть бути достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставина щодо керування ОСОБА_1 мотоблоком «Зубр», про що зазначено у протоколі серії ААБ №084321 від 17.09.2021, не підтверджено наявними у справі доказами, а отже - такий протокол не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 7, 23, 33-35, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 247, 251, 252, 266, 283, 284, 285 КУпАП,
Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

04.07.22