1Справа № 335/1058/22 3/335/632/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2022 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності Моїсеєнка І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330443 від 23.01.2022 року, ОСОБА_1 , 23.01.2022 року о 10 год. 50 хв., в м. Запоріжжі, по вул. Перемоги/бул. Центральний, керувала автомобілем «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Allcotest Drager 6820» та в медичному закладі відмовилась під відеозапис,чим порушила п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.
В ході розгляду справи, представник ОСОБА_1 з протоколом відносно останньої не погодився, при цьому, посилався на те, що ОСОБА_1 у даній ситуації є пішоходом, тому й не проходила огляд, при цьому, свідки під час інкримінованого їй правопорушення відсутні. Працівники поліції дії ОСОБА_1 кваліфікують за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення містить декілька обов`язкових ознак: 1) керування особою транспортним засобом; 2) відмова цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте, працівниками поліції не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом «MAZDA 6». Під час розгляду справи факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , не підтверджений, а тому вона є пішоходом, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 та відеофайлами, які містяться на DVD-диску в матеріалах справи, які є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП. Крім того, з матеріалів справи не можливо встановити місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не вказана адреса де була зупинена ОСОБА_1 . Останній не було видано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Окрім того, представник звертає увагу суду на те, що в акті на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляду номер бодикамери є таким, що не відповідає дійсності. Рапорт, що був складений інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Заярним І. та який міститься в матеріалах справи - не містить підпис поліцейського.
Таким чином, на думку представника, працівниками поліції не надано доказів того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом на час її зупинки, а тому в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння).
Враховуючи те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, представник просив справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зсувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, саме щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
В даному випадку в судовому засіданні не знайдено даних, які б спростовували доводи представника ОСОБА_1 , зазначені ним під час розгляду справи та викладені ним в клопотанні про закриття провадження у справі, відповідно до яких ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Судом було відтворено відеозапис, який в якості доказу наданий Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області ДПП. На диску для лазерних систем зчитування, міститься файл, датований 23.01.2022 року.
На відео не зафіксовано руху автомобіля «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , а також керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом. Свідки вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП також відсутні.
Таким чином, фактично, висновок про вчинення правопорушення ОСОБА_1 ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення.
Наданий до суду DVD- диск не містить відомостей щодо вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення. Оглядом вказаного вище відеозапису встановлено, що обставини зупинки транспортного засобу «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_3 , не зафіксовано.
Прямих та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем за обставин описаних у протоколах матеріали справи не містять.
Докази, надані органом, уповноваженим на складання протоколу, не забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), який не залишав би розумних сумнівів у можливості іншої версії подій, ніж зазначено у протоколі.
Судом встановлено, що в протоколі не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамери її модель, марка, серійний номер, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки, а також хто саме проводив відеозйомку.
Верховний Суд у своєму рішенні від 15.11.2018 року № 524/5536/17 зазначив, що якщо постанова про притягнення особи до відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксування правопорушення, цей доказ є неналежним.
Також Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення в протоколі не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.
А тому суд вважає, що недотримання вимог закону з боку поліцейського призвели до того, що доданий до матеріалів справи відеозапис також не може бути використаний, як належний та допустимий доказ.
Окрім того, рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Заярного Іллі не містить підпису інспектора, а відтак - вказані докази - не можуть бути доказами в розумінні приписів ст. 251 КУпАП.
Крім цього, з відеозапису не вбачається що поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з застосування приладу «Драгер», або в закладі охорони здоров`я, будь-який прилад при цьому, ОСОБА_1 не надано, назву закладу охорони здоров`я не озвучено.
Долучений до протоколу відеозапис з камери поліцейського не відображає ні обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні обставин відмови останньої від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи досліджений відеозапис, судом вбачається, що такий короткий проміжок спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції, підтверджує той факт, що їй не було належним чином роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в обсязі необхідному для розуміння нею цих наслідків з огляду на її стан здоров`я.
Суд вважає, що такими діями порушено порядок проведення огляду який полягає не в простій констатації факту відмови, а в наданні особі можливості розуміти наслідки відмови і вчинити таку відмову свідомо, оскільки з суб`єктивної сторони правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду може бути здійснена лише з прямим умислом.
В даному випадку на думку судді матеріалами справи не підтверджено того, що ОСОБА_1 відмовилася у встановленому порядку від проходження огляду на стан сп`яніння наявними матеріалами справи. З огляду на міркування викладені вище суддя не може покласти в основу обвинувачення вказані матеріали.
Наведені факти не дають змоги судді однозначно оцінити дії ОСОБА_1 , як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Довідка т.в.о. інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області Боршош Наталії та розписка гр. ОСОБА_4 не містить обставин вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення.
Крім цього, точне місце вчинення вказаного адміністративного правопорушення працівником поліції у протоколі працівником поліції не зазначено, що суперечить ст. 256 КУпАП.
Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
За таких обставин, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в достатньому обсязі належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Самих лише даних протоколу про адміністративне правопорушення недостаньо для доведення винуватості ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Відтак, при відсутності належних, допустимих та переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 , висновки посадової особи при складанні протоколу, ґрунтуються на припущеннях.
Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Отже, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як і сама подія адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження, що свідчить про їх відсутність.
Суддя зауважує, що обов`язок доказування покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень на транспорті, особливо пов`язаних із завданням збитків майну та здоров`ю інших учасників дорожнього руху та із керуванням транспортними засобами водіями у стані сп`яніння, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких правопорушень.
Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростовними доказами факту причетності ОСОБА_1 до керування транспортним засобом 23.01.2022 року за подій, описаних в протоколі про адміністративне правопорушення.
За наведених обставин суддя прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду належних та допустимих доказів винуватості особи в розумінні ст. 251 КУпАП та не доведено факт керування нею транспортним засобом.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи зазначені обставини, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 8, п. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, 245, ч. 2 ст. 268, ст. 283, ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров