№ 755/6070/22
№ 3/755/3565/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 312821, ОСОБА_1 , 25 червня 2022 року, об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи у громадському місці біля зупинки громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, «Залізничний міст», висловлювався нецензурною лайкою, чим порушував громадський порядок та спокій громадян та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення складено за адресою: м. Київ, вул. Каунаська, 14/1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 25 червня 2022 року, в обідню пору, він рухався на автомобілі по вул. Дніпровська Набережна у Дніпровському районі м. Києва, поряд з ним на пасажирському сидінні знаходилася його дружина ОСОБА_2 та їх зупинили під мостом працівники поліції за порушення Правил дорожнього руху України. Після зупинки, працівник поліції попрохала пред`явили документи, що він і зробив, а потім, остання склала відносно нього протокол за порушення ПДР України та почала спілкуватися з ним у грубій формі й ображати, бо їй нібито щось не сподобалося, але що саме, поліцейська так і не пояснила, на що він попрохав її спілкуватися з ним коректніше, однак, грубе спілкування поліцейської продовжувалося і він викликав на місце події через спецлінію «102» працівників поліції. По приїзду працівників поліції, з`ясувалося, що на виклик приїхав працівник поліції, який є безпосереднім начальником поліцейської, яка його зупинила. Далі, він пояснив працівникам поліції, що поліцейська грубо себе поводить, ображає його і вони поспілкувалися з останньою. Після спілкування працівника поліції, який приїхав на виклик, з поліцейською, останній підійшов до нього та почав звинувачувати його, що він висловлюється нецензурно у громадському місці, а тому, його буде затримано. Після чого, поліцейські його штовхнули на землю, одягнули кайданки та повезли до управління поліції Дніпровського району у м. Києві, де склали відносно нього протокол про його затримання. Увесь час на місці події знаходилася його дружина, яка бачила все, що відбувалося та також намагалася пояснити працівникам поліції, що з його боку не було будь-яких протизаконних дій, а навпаки, такі дії були з боку поліцейської. Будь-яких інших осіб, окрім працівників поліції, на місці події не було. Зазначив, що він не розуміє, чому відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, оскільки обставини, викладені у ньому взагалі не відповідають дійсності, зокрема, не зрозуміло, чому взагалі його було затримано, так як він виконав всі законні розпорядження та вимоги поліцейських, у зв`язку з чим, прохав закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 (дружина ОСОБА_1 ) підтвердила пояснення, надані у судовому засіданні ОСОБА_1 , зазначивши, що з боку останнього будь-яких порушень не було і громадський порядок та спокій громадян він не порушував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У судовому засіданні ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_2 надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 25 червня 2022 року, об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи у громадському місці біля зупинки громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, «Залізничний міст», висловлювався нецензурною лайкою, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, однак, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів його вчинення, зокрема, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , фото- та відеоматеріалів, які би вказували на обставини, зазначені в протоколі.

Таким чином, все вищезазначене спростовує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи надані докази в їх сукупності, є підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, адже, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 173, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: