Справа № 466/4121/22
Провадження № 3/466/1761/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюк В.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Богданова О.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , безробітного, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

20 червня 2022 року на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 10 червня 2022 року близько 19 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно дочки ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лексикою, чинив моральний тиск, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 при розгляді справи в суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що 10 червня 2022 року перебував у квартирі АДРЕСА_3 , де був зареєстрований до 19 жовтня 2021 року. За цією адресою також проживає його син та донька ОСОБА_2 з чоловіком та двома дітьми. 10 червня 2022 року він дійсно висловлювався нецензурними словами до своєї доньки ОСОБА_2 . Зазначає, що не є членом сім`ї гр. ОСОБА_2 , не проживає разом з донькою, не пов`язаний з нею побутом та не веде спільне господарство, отже не є суб`єктом вказаного правопорушення. За таких обставин просить закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Гр. ОСОБА_2 при розгляді справи в суді пояснила, що 10 червня 2022 року її батько, ОСОБА_1 , прийшов додому за адресою АДРЕСА_2 в нетверезому стані, кричав на неї в присутності малолітніх дітей, висловлювався нецензурною лайкою, поводив себе неадекватно, погрожував життю. Така поведінка батька повторюється неодноразово, вона з дитинства живе в страху за власне життя та здоров`я, оскільки батько часто приходив у нетверезому стані та влаштовував сварки вдома, що супроводжувались насильством та побиттям членів родини.

Заслухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У відповідності до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Крім того, обов`язковими ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України є те, що особою, потерпілою від насильства в сім`ї, може бути лише член сім`ї, діяння обов`язково повинно бути протиправним, яке призвело або могло призвести до порушень прав члена сім`ї.

З матеріалів справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання своєї вини гр. ОСОБА_1 , його винуватість стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №050089 від 10 червня 2022 року, заявою потерпілої ОСОБА_2 від 10 червня 2022 року, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх поясненнями, даними при розгляді справи в суді, терміновим заборонним приписом від 10 червня 2022 року, іншими матеріалами справи.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях гр. ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він вчинив насильство в сім`ї, що стверджується зібраними по справі доказами.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, вважаю, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 8, 33, 268, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. І. Кавацюк