Справа № 204/2288/22
Провадження № 3/204/1255/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає у буд. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

22 квітня 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2022 року справу передано у моє провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051167 від 12 квітня 2022 року зазначено, що 12 квітня 2022 року о 22 годині 37 хвилин у м. Дніпрі по вул. Титова, 5 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду в медичному закладі відмовилась. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

03 травня 2021 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування даного клопотання зазначено, що вона разом із матір`ю приїхала до м. Дніпра з метою здійснення закупок товарів для їх подальшої реалізації у смт. Царичанка. Здійснивши закупи, надвечір, вони приїхали до її подруги ОСОБА_2 , що живе по вул. Титова у м. Дніпрі, де мали намір залишитися на нічліг, тому вона припаркувала свій автомобіль на прибудинковій території біля її будинку. Близько 22 години 30 хвилин вона почула, що в автомобілі спрацювала сигналізація, тому вона пішла на двір до машини, щоб перевірити, що сталося та переглянути, чи на місці товар, який перебував у салоні авто. Підійшовши до машини, вона вимкнула сигналізацію та, оскільки, було вимкнуте вуличне освітлення, вона включила світло фар та перевірила авто та товар на цілісність, переклала деякі речі до багажника. В цей час до неї під`їхали працівники поліції та склали даний протокол. Вказала, що транспортним засобом вона не керувала. Під час складання протоколу працівниками поліції їй: не було роз`яснено її права; не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі охорони здоров`я, не надано направлення на огляд у ньому, а відтак відсутні докази про її доставлення до нього; протокол складено за відсутності свідків. Вважає, що відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння настає виключно за відмову від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я. При цьому, в протоколі місцем його складання зазначено вул. Титова, 5 у м. Дніпрі, що вказує на складання протоколу поза межами медичного закладу. Також, зазначає, що працівниками поліції не були виконані вимоги ст. 266 КУпАП щодо її відсторонення від керування, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Підтримала своє клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Обґрунтування надала аналогічні тексту клопотання. Разом з цим, зазначила, що дійсно, ввечері, 12 квітня 2022 року, під час вечері у подруги ОСОБА_2 вона вживала алкогольні напої, але автомобілем не керувала, а лише увімкнула його фари та завела його двигун. При цьому, пояснити зафіксовані на відеозапис працівників поліції її дії щодо телефонного дзвінка невідомому, де останньому вона зазначає про те, що «я только заехала во двор, меня приняли», що вказує на її безпосереднє керування транспортним засобом, вона не змогла. Наполягала на тому, що вона дійсно була за кермом автомобіля ввімкненим двигуном, проте ним не керувала.

У судовому засіданні адвокат Саленко О.М. підтримав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Обґрунтування надав аналогічні тексту клопотання.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Приписами ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух (за допомогою двигуна), зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

На відеозаписі з бодікамер поліцейських, який долучений до матеріалів справи, дійсно відсутнє відображення фактичного керування ОСОБА_1 транспортним засобом Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Разом з цим, вказане не спростовує того, що ОСОБА_1 керувала цим транспортним засобом, оскільки відеозапис починається безпосередньо із спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції. Тобто, події зафіксовані на відеозаписі, відображені не з початку. Крім того, на вказаному відеозаписі зафіксовані дії ОСОБА_1 щодо телефонного дзвінка невідомому, де останньому вона зазначає про те, що «я только заехала во двор, меня приняли», що вказує на її безпосереднє керування транспортним засобом. Більше того, у судовому засіданні ОСОБА_1 жодним чином не спростувала цих своїх дій, а також не змогла пояснити, чому вона зазначила про це своєму співрозмовнику.

З огляду на викладене, враховуючи те, що на відеозаписі чітко видно, як ОСОБА_1 в телефонному режимі невідомому повідомляє про те, що вона щойно заїхала до двору, де її було зупинено працівниками поліції, приймаючи до уваги те, що фари та двигун транспортного засобу були приведені в дію, на що вказано в судовому засіданні самою ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що дані докази (які є логічними, узгоджуються між собою та доповнюють один одного), вказують на факт керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі за текстом Порядок), огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051167, ОСОБА_1 було роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУПАП, що підтверджується, її підписом в протоколі.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, натомість остання зухвало, ігноруючи всі пропозиції та вимоги працівників поліції, наполегливо комусь намагалася додзвонитися для вирішення питання, та категорично відмовилася від проходження будь-якого із запропонованих видів огляду на стан сп`яніння.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи ОСОБА_1 щодо не роз`яснення їй її прав, є необґрунтованими та такими, що спростовані матеріалами справи.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Приписами п. 5 Порядку, визначено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції у ОСОБА_1 були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема характерний запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051167. При цьому, з відеозапису з бодікамери поліцейського, що долучений до матеріалів справи вбачаються у ОСОБА_1 наявність й інших ознак сп`яніння, зокрема, порушення координації рухів, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Крім того, про те, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння вона сама вказала у судовому засіданні.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду в порядку, передбаченому ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 щодо порушення поліцейськими порядку її огляду на стан сп`яніння, з підстав ненадання їй направлення на такий огляд, оскільки вони спростовуються тим, що ані Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ані Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, не передбачено обов`язку працівників поліції вручати таке направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у разі відмови водія від його проходження.

Вищевказаним також спростовуються доводи ОСОБА_1 щодо відсутності доказів її доставлення до медичного закладу та щодо зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення адреси вчинення правопорушення, а не місцезнаходження закладу охорони здоров`я.

Окрім того, в матеріалах справи містяться відомості про виконання поліцейськими вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом у разі, як викладено в протоколі, встановлення ними ознак алкогольного сп`яніння, що також зафіксовано на відеозаписі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, перевіривши фактичні обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: обставинами, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051167 від 12 квітня 2022 року; відеозаписами з бодікамер № 470612 та 473534 від 12 квітня 2022 року; рапортом інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у Дніпропетровській області ДПП Колесника В.М. від 12 квітня 2022 року

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП.

При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави із позбавленням права керування транспортним засобом, яке відповідно до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33-36, 40-1, 130, 268, 283-285 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь Держави у розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя А.І. Приваліхіна