Справа № 444/88/22
Провадження № 3/444/121/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює в ПрАТ "Львівгаз"- слюсар, одружений, є особою з інвалідністю, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 11.01.2022 року о 15 год. 06 хв. на автодорозі між с.Магерів та с.Городжів Львівського району, Львівської області, керував автомобілем марки "УАЗ 330301" д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку, з використанням технічного засобу "Drager Alkotest - 6820" результат тесту №447 від 11.01.2022 о 15:08 хв. становить 1.04 проміле алкоголю, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

24.01.2022 року ОСОБА_1 подав письмову заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 05.04.2022 року надав пояснення згідно з якими підтримав викладені ним доводи зазначеної вище заяви про закриття провадження у справі та свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Пояснив, що 11.01.2021 року приблизно з 12:00 години він знаходився у автомобілі УАЗ 330301, на узбіччі дороги між с. Магерів та с. Городжів, оскільки даний автомобіль був поломаний та не заводився. Близько 15:05 до нього під`їхали працівники поліції, які почали стверджувати що він їхав за кермом. В той час авто знаходилось на узбіччі дороги та не здійснювало рух, ствердження поліцейських він неодноразово заперечував. Пізніше працівники поліції попросили в нього документи на авто, які він надав для ознайомлення. Ознайомившись з документами, поліцейський сказав, що не віддасть йому посвідчення водія, якщо він не пройде огляд на стан сп`яніння на Драгері. Так як йому посвідчення водія необхідне, він погодився пройти огляд. Оскільки авто тривалий час знаходилося на узбіччі дороги, і на дворі був мороз, ОСОБА_1 не заперечив того, що випив трохи домашнього вина щоб зігрітися, та чекав свого напарника, який мав приїхати і забрати авто. Огляд на стан сп`яніння він проходив із використанням тесту «Драгер», при цьому неодноразово стверджував працівникам поліції, що він не здійснював рух на авто, однак працівник поліції після проведення огляду пішов у своє службове авто для складання протоколу.

Також ОСОБА_1 наголосив на тому, що такі його дії, а саме продуття алкотестеру «Драгер», були пов`язані з нерозумінням правових наслідків в такому, оскільки йому жодні процесуальні права, обов`язки, у тому числі правові наслідки поліцією не роз`яснювались. З доданого до матеріалів справи відеозапису не вбачається, що йому було роз`яснено права, а саме ст. 63 Конституції України, ч. 4 ст. 256, ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначив, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції було допущено ряд порушень, зокрема: у відеозаписі відсутні дата та час проведення відеозапису, що не дає можливості встановити, коли саме такий проводився; в порушення вимог інструкції відеозапис проводився не від початку виконання службових обов`язків патрульного та до завершення, а фіксування здійснювалось вибірково; відеозапис проведений без зазначення особи, яка його проводила; в протоколі не зазначено пристрою, на який проводився відеозапис, на відеозаписі відсутній запис керування вищевказаним автомобілем, відсутні причини зупинки транспортного засобу. Із цього відеозапису встановлено, що працівники поліції вибірково зафіксували події 11.01.2022 року.

У його випадку наданий поліцією відеозапис не дає можливості встановити/відтворити всі обставини справи, оскільки в матеріалах справи є лише окремий фрагмент відеозапису, який не дає можливості відтворити цілісну картину та розвиток подій. Зокрема, з представленого відеозапису не вбачається: що працівники поліції зупинили його під час керування транспортним засобом; що він взагалі перебував за кермом транспортного засобу з ознаками алкогольного сп`яніння; не зафіксовано процес складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Після складання протоколу він не був відсторонений від керування транспортним засобом, хоча у нього не вилучалось посвідчення водія.

Ураховуючи наведене, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судом з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи вирішено здійснити виклик для допиту в судовому засіданні працівника поліції інспектора СРПП ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Місечко Віталія Андрійовича. Однак, такий тричі в судові засідання не прибув.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з визначенням термінів, наведеному у п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №172558 від 11.01.2022 року та додані до нього матеріали, а також наданий до матеріалів справи відеозапис.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 року № 100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Відповідно до п. 4, п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 р., під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є три склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у: керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керує транспортним засобом.

Обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Із оглянутого в судовому засіданні СD-диску (арк. спр. 6) із відеозаписом, який був наданий працівниками поліції до матеріалів справи встановлено, що на такому містяться два фрагменти відеозапису, однак такими фрагментами відеозапису не встановлюється факт керування ОСОБА_1 11.01.2022 року о 15 год. 06 хв. між с. Магерів та с.Городжів, автомобілем марки "УАЗ 330301" д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, на даному відеозаписі не зафіксовано зупинки та руху зазначеного транспортного засобу працівниками поліції, та такі відеозаписи не містять фіксації зупинки даного транспортного засобу, причини зупинки, а також того, що ОСОБА_1 керував цим транспортним засобом.

Також цей відеозапис не фіксує факт того, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в медичному закладі, оскільки із зафіксованого відео встановлено, що ОСОБА_1 категорично не погодився із результатом проходження огляду за допомогою технічного засобу "Drager Alkotest - 6820". На даному відеозаписі відсутня фіксація того, що працівником поліції належним чином роз`яснено ОСОБА_1 про те, що у випадку незгоди з результатом технічного засобу "Drager Alkotest - 6820" його огляд на стан алкогольного сп`яніння буде проведено в медичному закладі.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, судом не здобуто доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "УАЗ 330301" д.н.з. НОМЕР_1 о 15 год. 06 хв. між с. Магерів та с.Городжів, а також відсутні будь-які інші ознаки на підставі яких можна було б об`єктивно встановити, що вказаний автомобіль рухався чи, що його двигун було заведено (увімкнення задніх ходових або габаритних огнів, візуальна наявність вихлопних газів тощо).

Пленумом Верховного Суду України у п. 27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 (з наступними змінами) визначено, що керування транспортним засобом належить розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недоведеною, а факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим та враховуючи, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що провадження в справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Олещук М. М.