ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою начальника Чернівецької митниці Михайла Товт на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 березня 2022 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Вилучений згідно протоколу про ПМП №1384/408000/21 від 23.08.2021 року товар, а саме: одяг та взуття в кількості 15 місць (валізи, поліетиленові пакети), який зберігається на складі Чернівецької митниці Держмитслужби (с. Тереблече, Глибоцького району, Чернівецької області) - повернуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, начальник Чернівецької митниці Михайло Товт подав апеляційну скаргу, в якій оскаржує постанову суду в повному обсязі.

Зазначає, що у відповідності до п.8 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Згідно п.4 ст. 265 МК України, громадяни можуть бути декларантами після досягнення ними 16-річного віку. В даному випадку гр. ОСОБА_1 є декларантом товару, який ним ввозиться на митну територію України та заявлений ним у митній декларації від 22.08.2021 року.

Твердження суду, що вартість товару в 1558 Євро в розрахунку на водія та 4 пасажирів становить 311 Євро на одну особу, що відповідно до ч.1 ст. 374 МК України, ОСОБА_1 та пасажири автомобіля не зобов`язані були

ЄУНСС №725/7813/21 Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є.В.

Провадження №33/822/246/22 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ст. 472 МК України

декларувати такий товар при ввезенні його на митну територію України, є хибним. 22.08.2021 року на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в`їхав мікроавтобус марки «Мерседес» державний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. України ОСОБА_2 . В даному транспортному засобі також слідував ще один водій гр. України ОСОБА_3 та чотири пасажири, які прямували з Румунії до України в приватних справах.

Окрім того, зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що виявлений товар належав іншим особам, крім ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .. Про це ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не заявляли ні під час порушення справи про ПМП, ні під час здійснення провадження, ні в численних своїх заявах.

За таких обставин, просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції вказаної статті.

Встановивши суть постанови та вимоги апеляційної скарги митниці, заслухавши представника апелянта та його доводи, з`ясувавши думку сторони захисту, який заперечував щодо задоволення апеляційних вимог митниці, перевіривши матеріали справи й постанову районного суду, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України та ст. 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При перевірці постанови суду І-ї інстанції убачається, що розглядаючи дану справу, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався, дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Частиною 1 ст. 495 МК України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил.

Так, ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення

На думку апеляційного суду, при винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції не врахував вищенаведених норм, а висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за обставин указаних у постанові не ґрунтується на законі.

З протоколу про порушення митних правил №1384/40800/21 від 23.08.2021 року вбачається, що 22.08.2021 року о 23 год. 40 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в`їхав мікроавтобус марки «Мерседес» державний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. України ОСОБА_2 . В даному транспортному засобі також слідував ще один водій гр. України ОСОБА_3 та чотири пасажири, які прямували з Румунії до України в приватних справах. До митного контролю вказані громадяни надали контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору».

Громадянин України ОСОБА_1 для здійснення митних формальностей надав митну декларацію, яку заповнив за власним бажанням, в якій вказав про відсутність у нього будь-яких товарів та наявності 9000 Євро.

Під час здійснення митного контролю, у вантажному приміщенні та салоні вищевказаного т/з було виявлено не вказаний в митній декларації не заявлений до митного контролю товар: одяг та взуття в кількості 15 місць (валізи, поліетиленові пакети).

Тобто, в п.4 митної декларації від 22.08.2021 року не вказано точну кількість, найменування та інші характерні ознаки товару, а саме точні та достовірні відомості про наявний у громадянина товар - одяг та взуття в кількості 15 місць (валізи, поліетиленові пакети).

Таким чином, зазначені дії громадянина України ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Митним кодексом України визначено, що в Україні запроваджена двоканальна система митного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Відповідно до приписів ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 4 ст. 366 МК України передбачено, що громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 добровільно обрав «червоний коридор» проходу через митний контроль, надавши до митного контролю контрольний талон для проходження митного контрою по вказаному коридору.

Отже, ОСОБА_1 шляхом вчинення дій обрання смуги руху «червоний коридор», заявив митному органу, що переміщує товари, в обсягах, що підлягають декларуванню, підлягають оподаткуванню митним платежем, чи підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Згідно з положеннями ст. 472 МК України, відповідальність настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю під час проведення митного контролю в особи, яка формою проходження митного контролю вибрала проходження через таку зону (коридор), товарів, заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України, або товарів у кількостях, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 до інспекторів митниці з приводу декларування переміщуваних товарів не звертався. У протоколі про порушення митних правил зазначено, що підчас митного контролю останній пред`явив митну декларацію про наявність 9000 Євро, в якій міститься відмітка ОСОБА_1 про те, що йому відомо, що повідомлення у митній декларації недостовірних відомостей тягне за собою відповідальність згідно із законом, паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та контрольний талон.

Згідно ч.1 ст. 374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, під час здійснення митного контролю, у вантажному приміщенні та салоні вищевказаного т/з було виявлено не вказаний в митній декларації не заявлений до митного контролю товар: одяг та взуття в кількості 15 місць (валізи, поліетиленові пакети).

Окрім того, при перевірці документів, які подано ОСОБА_1 до митного контролю, а саме митної декларації від 22.08.2021 року було встановлено, що ним порушено вимоги п.8 ч.5 ст. 257 МК України, а саме, що декларантом вносяться до митної декларації відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; та інше, а також постанови КМУ від 21 травня 2012 р. №431 "Про затвердження форми митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності", тобто в п.4 митної декларації від 22.08.2021 року не вказано точної кількості, найменування та інші характерні ознаки товару, а саме точні та достовірні відомості про наявний у громадянина товар - одяг та взуття в кількості 15 місць (валізи, поліетиленові пакети) і загальною вагою 120 кг, що відображено у висновку експерта від 16.03.2022 року (а.с.71-74).

На думку апеляційного суду, вказаними діями, а саме переміщення через митний кордон України товарів, ОСОБА_1 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст. 472 МК України.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні первинні заяви про належність вказаних товарів не лише ОСОБА_1 , а іншим пасажирам, які слідували в транспортному засобі і на яких посилається адвокат. Більше того, наявні в матеріалах митної справи чеки на придбаний товар, який був долучений за клопотанням адвоката (а.с.36-45) свідчить про те, що вказаний товар було придбано саме ОСОБА_1 , а не будь ким іншим і сума в них перевищує допустиму для ввезення 500 євро.

Оскільки суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про закриття провадження за ст. 472 МК України, постанова суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

При цьому апеляційний суд приходить до висновку про часткове повернення ОСОБА_1 товару, а саме на суму 500 Євро, відповідно до вимог ч.1 ст. 374 МК, інший товар слід конфіскувати в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КпАП України та ст.ст. 374, 472, 486, 489, 530 МК України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Чернівецької митниці Михайла Товт задовольнити частково.

Постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 березня 2022 року, відносно ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить на момент вчинення правопорушення 34485 грн. (товар на суму 1100 Євро, згідну курсу НБУ на 23.08.2021 р. - 31,0 грн. - 31,35 грн.), з конфіскацією цих товарів.

Повернути ОСОБА_1 товар на суму 500 Євро.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп..

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська