ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Вертелецької Т.В., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 листопада 2021 року о 05:27 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м. Дніпро по вул. Набережна Січелавська, буд. 29г, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Вертелецька Т.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Вказує, що не погоджується з рішенням суду, оскільки суд першої інстанції на її думку, не оцінив доводи та суперечності, наявні в матеріалах справи.

Зазначає, що на відеозаписах, наданих до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 не зупиняли, жодного факту керування транспортного засобу не підтверджено.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння як особою, яка керувала транспортним засобом, проте керування транспортного засобу нічим не підтверджено.

Зазначає, що ОСОБА_1 факт керування заперечує, про що надав свої пояснення, які судом першої інстанції необгрунтовано залишені поза увагою. При цьому в оскаржуваній постанові суд І інстанції вказав, що твердження про відсутність доказів керування транспортним засобом «спростовуються відтвореними відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував саме за кермом авто на водійському сидінні». Проте знаходження особи у автомобілі та керування автомобілем це кардинально різні речі. І надані відеозаписи не фіксуються жодного керування чи взагалі руху автомобіля. Більше того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, вказується про нібито керування транспортним засобом о 05 год. 27 хв., проте відеозаписів із таким часом матеріали справи взагалі не містять. Тож висновок суду І інстанції не відповідає обставинам справи.

Вказує, що вимоги пройти медичний огляд були пред`явлені не до водія, що вже саме по собі є незаконним, так і на відеозаписах не вказується жодних нібито ознак сп`яніння особи, визначених Інструкцією 1452, які дають підстави працівникам поліції пропонувати проходити огляд (проте тільки водіям, а не будь-яким особам). Отже, без жодних підстав працівники поліції пропонували пройти огляд особі на стан сп`яніння, яка, по-перше, не була у стані сп`яніння, по-друге, не керувала автомобілем. Вказані дії поліції є незаконними.

Матеріали справи не містять повної відеофіксації подій, які мали місце 03 лютого 2022 року.

Суд першої інстанції не взяв до уваги і зауваження щодо невідповідності часу, зазначеного на наданих уривках відеозапису та часу, що був зазначений в поясненнях свідків та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, згідно наданих уривків працівник поліції пропонує ОСОБА_2 пройти огляд у медичному закладі о 05 год. 56 хв., натомість у направленні вказано про те, що воно складено о 05 год. 30 хв., тобто за 26 хвилин до поставленого питання про огляд у медичному закладі.

Пояснення свідків, наявні в матеріалах справи, вказують на час 05 год. 56 хв, тоді як відео розпочинається о 05 год. 58 хв. Тобто пояснення свідків складені ще до того як на відео працівник поліції запитує особу про проходження огляду в медичному закладі. Таким чином, у даній справі не підтверджено належними та допустимими доказами обставини, наведені у протоколі.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ОСОБА_1 та його захисник Вертелецька Т.В. в судове засідання 19 квітня 2022 року не з`явились. Адвокат Вертелецька Т.В. надала суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату.

02 травня 2022 року, ОСОБА_1 та його захисник Вертелецька Т.В. будучи належним чином повідомлені, у судове засідання не з`явились. Адвокат Вертелецька Т.В. надала суду заяву про відкладення розгляду справи, при цьому не повідомила причини неявки та причини відкладення справи.

За таких підстав, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його захисника Вертелецької Т.В.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягаю задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось в тому, що будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП настає за умови повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП.

Поняття повторності розкрито в пункті 2 частини 1 статті 35 КУпАП повторним правопорушенням є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративного стягненню.

Судовим розглядом встановлено, що 19 листопада 2021 року о 05-27 ОСОБА_1 керував автомобілем марки Honda Accord д.н. НОМЕР_1 рухався в м. Дніпро по вул. Набережна Січеславська, буд. 29Г, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 323429 від 19 листопада 2021 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.

Апеляційний суд вважає, що вимоги ч. 2 ст. 251, ст.ст. 256, 265, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Крім того, апеляційним судом було переглянуто відеозапис з бодікамер поліцейського, відповідно до якого, вбачається, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля марки Honda Accord д.н. НОМЕР_1 , інших осіб поряд з транспортним засобом чи в ньому не було.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Посилання захисника на той факт, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, апеляційним судом не приймається, оскільки спростовується відеозаписами з нагрудник камер поліцейських.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги адвоката Вертелецької Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2022 року та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Вертелецької Тетяни Вячеславівни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко