САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/851/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.03.2022 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює: директор ТОВ «Кріоліт-Д», м. Дніпро, вул. Кіма, буд. 5 за ч.1 ст.163-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора ТОВ «Кріоліт-Д», вчинив правопорушення, а саме, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомосте про доходи фізичних осіб, а саме, не з достовірними відомостями відображено в податковому розрахунку за ф. 1ДФ за 4 квартал 2018 року доход нарахований та виплачений фізичним особам, чим порушено порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року за № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2015 року за №111/26556, в редакції наказу Мінфіну від 15.12.2020 № 773, порушення є триваючим на дату акту перевірки не виправлено, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне,повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення. На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Диспозиція ч. 1 ст. 163-4 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян. Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування та податкового контролю. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у неутриманні або неперерахуванні до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахуванні податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомленні або несвоєчасному повідомленні державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян. Суб`єкт адміністративного правопорушення спеціальний (посадові особи підприємств, установ, організацій, громадяни суб`єкти підприємницької діяльності). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

З диспозиції зазначеної частини статті КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають бути у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому зазначені обставини, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Так, протокол відносно ОСОБА_1 складено з підстав того що, наданий податковий розрахунок ф. №1 Д-Ф з недостовірними відомостями за 4 квартал 2018 року, в якому не відображені суми виплаченого доходу та не зазначено дату час та місце вчинення правопорушення, встановленим актом перевірки. Фактичні дані стосовно правопорушення, склад та подія його вчинення мають бути викладені у протоколі у суворій відповідності до диспозиції статті. В даному випадку в протоколі не зазначено які саме порушення вчинив ОСОБА_1 .. Вони повинні бути зазначені не лише в акті, а й в протоколі. Суд лише розглядає справу про адміністративне правопорушення, яка відноситься до його компетенції та не має права вносити будь-які доповнення до протоколу про адміністративне правопорушення. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. За таких обставин, справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення

У зв`язку із закриттям провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 38, 277, 278, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-4 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.П.Румянцев