Єдиний унікальний номер 725/1881/22
Номер провадження 3/725/1032/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2022 Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Чернівецької митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України громадянина Нідерландів (прізвище) ОСОБА_1 зу Вішерінг вон ОСОБА_2 (ім`я) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора фермерського господарства «MARSIN» Румунія Сучавський повіт м.Сірет, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 повіт Румунія,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил №0165/40800/22, 02.04.2022 о 22:33год. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «LAND ROVER», державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина Нідерландів ОСОБА_1 зу Вішерінг вон ОСОБА_2 , який прямував з України до Румунії у приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території України.

Під час здійснення митних формальностей, а саме проведення усного опитування, громадянин Нідерландів ОСОБА_1 зу Вішерінг вон ОСОБА_2 заявив про наявність особистих речей (сумки, валізи) та валюти у розмірі 101 дол. США та 360 євро, які пред`явив до митного контролю.

У ході огляду пред`явлених валіз з особистими речами було виявлено не заявлені та не пред`явлені до митного контролю, приховані від митного контролю 190 000 доларів США, які знаходились всередині однієї господарської валізи сірого кольору, а саме:

- 100000 доларів США всередині полотняного мішечка чорного кольору торгової марки «CELENE PARIS», зав`язаного мотузкою у верхній частині. Вказана валюта була в герметично запакованому поліетиленовому пакеті, перемотаному папером посередині установи банку, по десять тисяч. Вказаний полотняний мішечок знаходився в чохлі для костюма, серед різного одягу всередині господарської валізи сірого кольору. Доступ та виїмка вказаної валюти стали можливими після відкриття кодового замка валізи, виймання чохла для костюма, відкриття його за допомогою замка типу «блискавка», виймання мішечка, розв`язання мотузки, його відкриття та розрізання поліетиленового пакета;

- 90000 доларів США всередині полотняного мішечка синього кольору торгової марки «Вrіоnі», зав`язаного мотузкою у верхній частині. Вказана валюта була поділена на десять частин, перемотаних резиновими гумками. Вказаний полотняний мішечок знаходився в чохлі для костюма, серед різного одягу всередині господарської валізи сірого кольору. Доступ та виїмка вказаної валюти стали можливими після відкриття кодового замка валізи, виймання чохла для костюма, відкриття його за допомогою замка типу «блискавка», виймання мішечка, розв`язання мотузки та його відкриття.

Громадянин Нідерландів Граф Дросте зу Вішерінг вон ОСОБА_2 митний контроль пройшов та виявлену валюту не визнав своєю власністю.

Таким чином, на думку митного органу, Граф Дросте зу Вішерінг вон ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України 190 000 (ста дев`яносто тисяч) доларів США з приховуванням від митного контролю, шляхом використання способів та засобів, що утруднюють їх виявлення, чим своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Під час розгляду справи захисник Граф Дросте зу Вішерінг вон ОСОБА_2 адвокат Гурський М.Р. підтримав надані ним на електронну адресу суду письмові пояснення. Вказував на те, що власником виявлених працівниками митниці коштів є не його довіритель, а громадянка України ОСОБА_4 , яка працює на посадах директора ТОВ «Агро-Регіон Київ» та комерційного директора ТОВ «Агро-Регіон Україна» за сумісництвом. Транспортний засіб, на якому слідував його довіритель, є службовим автомобілем ОСОБА_4 та належить ТОВ «Агро-Регіон Україна».

На прохання ОСОБА_4 . Граф Дросте зу Вішерінг вон Нессельроде ОСОБА_5 , який у 2010 році працював у компанії «Агро Регіон», погодився перевезти до Румунії один автомобіль Товариства, особисті речі та документи її батьків.

Разом з тим, технічний директор ТОВ «Агро-Регіон Україна» ОСОБА_6 випадково переплутав валізи та помилково, замість речей батьків ОСОБА_4 , завантажив в автомобіль її речі, де і знаходилися належні їй кошти.

Таким чином, його довіритель, перетинаючи державний кордон України, був впевнений, що перевезені ним валізи належать батькам ОСОБА_4 та у них немає предметів, які обмежені чи заборонені щодо переміщення через митний кордон України, про що його запевнила ОСОБА_4 . Про існування грошових коштів його підзахисний дізнався лише під час їх виявлення працівниками митниці.

Оскільки грошові кошти, які належать ОСОБА_4 потрапили в автомобіль марки «LAND ROVER» випадково, внаслідок помилки, вважає, що у діях його підзахисного відсутній умисел щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та завдання шкоди державі.

Крім того, вказував на процесуальні порушення, допущені працівниками митниці під час складання відносно ОСОБА_1 зу Вішерінг вон ОСОБА_2 протоколу про порушення митних правил.

Просив провадження у справі відносно його підзахисного закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та повернути законному власнику - ОСОБА_4 тимчасово вилучені працівниками митниці кошти у розмірі 190 000 доларів США.

Крім цього, адвокат Гурський М.Р. надав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків накладення на ОСОБА_7 адміністративного стягнення.

Представник Чернівецької митниці Жижій В.Й. підтвердив обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил. Просив накласти на Граф Дросте зу Вішерінг вон ОСОБА_2 стягнення у межах санкції ч.1 ст.483 МК України.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд приходить до наступного висновку:

Так, статтею 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, задля встановлення наявності у діях особи складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, необхідно встановити факт переміщення нею товарів через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» у п.5, під використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).

При цьому із системного аналізу норм митного законодавства вбачається, що розміщений товар, зокрема, у валізі, може визнаватися таким, що переміщується через митний кордон способом, який утруднює його виявлення, лише у тому разі, коли товар приховано таким чином, що позбавляє службову особу митного органу можливості його виявлення шляхом звичайного візуального огляду або без застосування технічних засобів контролю.

Під час розгляду вказаної адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_7 до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», заявивши тим самим про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення з митної території України. При візуальному огляді ОСОБА_7 заявив про наявність особистих речей.

Втім, суд не може погодитись із кваліфікацією дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.483 МК України, оскільки під час розгляду справи судом не здобуто доказів, які б вказували на те, що він приховував від митного контролю будь-які речі, оскільки товар знаходився всередині господарської валізи серед різного одягу, а виявлення та вилучення грошових коштів не викликало будь-яких труднощів

Той факт, що поверх виявленого працівниками митниці товару знаходився інший товар не може свідчити про те, що ОСОБА_7 намагався таким чином приховати товар чи надати йому вигляд іншого товару.

У відповідності до вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положення ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

За таких обставин, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 КУпАП, суд тлумачить на його користь, у зв`язку із чим, приходить до висновку про відсутність у його діях складу та події вказаного правопорушення.

Поряд із цим, судом встановлено, що ОСОБА_7 , переміщуючи товар, обрав для проходження митного контролю «зелений коридор», чим фактично заявив про відсутність у нього товарів в обсягах, що підлягають оподаткуванню митними платежами та підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо їх ввезення або вивезення.

Згідно вимог ч.1 ст.8 ЗУ «Про валюту та валютні операції» транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із матеріалів справи та письмових пояснень адвоката Гурського М.Р., Граф Нессельроде Хубертусне не визнав виявлені валютні цінності своєю власністю та пояснив, що на прохання ОСОБА_4 погодився перевезти до Румунії один автомобіль та речі її батьків. Про те, що у валізах знаходяться гроші, йому нічого не було відомо, адже ОСОБА_4 запевнила його, що будь-яких предметів чи речей заборонених до переміщення у валізах немає.

Відповідно до положень ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У п.37 ч.1 ст.4 МК України визначено, що перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Згідно вимог ст. 191 та ч.2 ст. 460 МК України, на перевізника покладається обов`язок перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування, і лише, саме за невиконання зазначених дії може наставати відповідальність.

Вказане також підтверджується ст.8 Конвенції «Про договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом».

Враховуючи вказані вимоги закону, суд приходить до висновку, що саме перевізник несе відповідальність за перевезений ним товар, тобто у даному випадку - ОСОБА_7 .

Статтею 366 МК України визначено поняття двоканальної системи як спрощеної системи митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Таким чином, ОСОБА_7 , переміщуючи через митний кордон валютні цінності, самостійно обрав «зелений коридор», чим порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Згідно вимог ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так, станом на 02.04.2022, тобто на момент порушення ОСОБА_7 митних правил, диспозицією ст.471 МК України була передбачена відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Санкція ст.471 МК України (станом на 02.04.2022) передбачала стягнення у виді накладення штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів. При цьому окремі положення абзацу другого статті 471, а саме „а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-р(II)/2021 від 21.07.2021.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи та особу порушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_7 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн., без вилучення товарів (валютних цінностей).

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_7 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20грн.

При цьому суд не знаходить підстав для закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строку накладення на ОСОБА_7 адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Отже, враховуючи те, що з часу вчинення ОСОБА_7 порушення митних правил шестимісячний термін не сплинув, а також те, що станом на час розгляду справи строк накладення адміністративних стягнень зупиняється, суд не знаходить підстав для закриття провадження у справі.

На пiдставi ст.8, 40-1, 283 КУпАП та керуючись ст.ст.461, 462, 467, 471, 522, 524, 525, 529 Митного Кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Граф Дросте зу Вішерінг вон ОСОБА_2 (ім`я) ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави.

Стягнути з Граф Дросте зу Вішерінг вон ОСОБА_2 (ім`я) ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 496грн. 20коп.

Вилучений товар, а саме: 190 000 доларів США (купюри номіналом 100 доларів США 1810шт., купюри номіналом 50 доларів США 180шт.), який був вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0165/40800/22 від 02.04.2022 повернути Граф Дросте зу Вішерінг вон ОСОБА_2 (ім`я) ОСОБА_3 чи уповноваженій ним особі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб, з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду, через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич