Справа № 502/990/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Березніков О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №166031, ОСОБА_1 02.07.2022 о 17 год. 30 хв. в с. Ліски вул.. Дунайська біля буд. 33 керував автомобілем ВАЗ 2109 державний номер НОМЕР_1 та будучи причетним до ДТП за його участі, вживав алкогольні напої після ДТП до проведення медичного огляду на стан спяніння, чим порушив вимоги п.2.10 є) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Бурлаченко Д.В., який діє на підставі договору про надання правової допомоги, з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення від 02.07.2022 не згодні і винним ОСОБА_1 себе у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнає. Пояснили, що дійсно, 02.07.2022 приблизно о 17-30 год. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить його матері ОСОБА_2 , по вулиці Дунайська в с. Ліски Ізмаїльського району Одеської області, де допустив зіткнення в вантажним причепом. Після вказаної ДТП ОСОБА_1 залишив місце ДТП, але за вказаними фактами останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 124 та ст.. 122-4 КУпАП, оскільки визнав себе винним у вчиненні цих адміністративних правопорушень. Але спиртних напоїв він за довго до цього і після скоєння ДТП не вживав і в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Із заявою щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 до поліції, звернулась щодо скоєння домашнього насильства його мати, про що в матеріалах справи наявний рапорт працівників поліції. Зауважив, що зі своєю матір`ю у ОСОБА_1 вже кілька років зберігаються неприязні стосунки, під різними надуманими підставами вона звертається до поліції і надає неправдиві свідчення. Вони проживають в одному дворі, але в різних будівлях і майже не спілкуються. Тому пояснення і заяви ОСОБА_2 мають бути критично оцінені судом як упереджені.

Також зазначили, що працівники ВП №1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області приїхали в с. Ліски на місце ДТП та за місцем проживання ОСОБА_1 приблизно через 40 хвилин, тобто приблизно о 18-10 годині 02.07.2022. Під час ДТП в автомобілі ВАЗ-21093 державний номерний знак НОМЕР_1 в якості пасажира знаходився ОСОБА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 . Але останнього працівники поліції навіть не намагались опитати щодо обставин ДТП. Більше того, після скоєння ДТП і до приїзду працівників поліції ОСОБА_1 знаходився за місцем мешкання ОСОБА_3 .По приїзду працівники поліції зажадали від ОСОБА_1 , щоб він надав документи, які надають право керувати транспортним засобом, що він без заперечень зробив. На питання поліцейських стосовно вживання спиртних напоїв, ОСОБА_1 відповів, що не вживав спиртні напої у вказаний день. Таким чином, не встановлено, що під час керування транспортним засобом та після скоєння ДТП ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що дійсно 02.07.2022 в с. Ліски вул.. Дунайська біля буд. 33, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 державний номер НОМЕР_1 та було скоєно ДТП. Близько до вечора він з ОСОБА_4 їхали в напрямку з центра с. Ліски до будинку останнього по вул. Дунайська та на щебеню автомобіль підкинуло, ОСОБА_1 почав гальмувати, проте автомобіль занесло під причіп «MAN», після чого вони вийшли з машини і витягнувши її з-під причепу, поїхали додому. Загнали машину у гараж та поїхали до знайомого. Потім, після чого приїхали додому до ОСОБА_1 де вже стояли працівники поліції. До мед закладу проїхати не пропонували, також не пропонували продути драгер. Далі ОСОБА_1 забрали працівники поліції, після чого, десь о 23.00 годин ОСОБА_3 забрав його з відділку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника та свідка, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. ст. 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З вивчених матеріалів справи, а саме з протоколу ДПР18 №166031 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП за його участі, вживав алкогольні напої після ДТП та до проведення медичного огляду на стан спяніння, чим порушив вимоги п.2.10 є) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 4 ст.130 КУпАП відповідальність наступає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 2.10 є Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Разом з тим, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст. 130 КУпАП, не містять жодного допустимого доказу вживання алкогольних напоїв після вчинення останнім за його участі ДТП та до проведення медичного огляду на стан сп`яніння, як зазначено у протоколі.

Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зокрема, як вбачається з ч.2, ч.3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Окрім того, судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, заява №926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі №761/26744/19, від 23.09.2019 у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

В порушення вимог ч.1 ст. 261 КУпАП, окрім вищезазначених доказів правопорушення, у протоколі ДПР18 №166031 не зазначені жодні свідки (прізвища, адреси свідків) інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, відтак додані до протоколу письмові пояснення, а точніше їх ксерокопії, відібрані у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд не бере до уваги.

Крім того, суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, оскільки вони були написані працівником поліції і надані ОСОБА_1 лише для підпису, ОСОБА_1 у судовому засіданні вказані письмові пояснення заперечував.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (Постанова від 15 травня 2019 року по справі № 537/2088/17) сформував висновок наступного змісту: «сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності».

Відповідно до положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєння правопорушення має доводитись в суді, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя у відповідності до норм ст. 252 КУпАП, прийшов до висновку про закриття провадження по даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки до протоколу не надано жодних належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження його вини у порушенні п.2.10 є) ПДР та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247 ч.1 п.1, 252, 266, 278, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Березніков