02.08.2022 Справа № 469/370/22
3/469/231/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року смт Березанка

Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Миколаїв, жительку АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №743412 від 02 липня 2022 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона (далі за текстом протоколу) 02 липня 2022 року о 20.12 год. ухилилась від покладених на неї обов`язків, передбачених ч.2 ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» щодо створення належних умов виховання відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно перебувала по вул. Новосельська в смт. Березанка, Миколаївської області без супроводу біологічних родичів.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась та не повідомила причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена судом.

Зважаючи на те, що статтею 268 КУпАП не передбачено розгляд справ зазначеної категорії за обов"язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом розглянуто справу за відсутності вказаної особи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана норма права є відсильною, тобто для з"ясування змісту протиправного діяння, за невиконання якого нею встановлюється адміністративна відповідальність, необхідно звертатися до іншого нормативного акта, який містить конкретні норми поведінки.

Відповідно до ч. 2 ст.150 Сімейного кодексу України, про порушення якої зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частина перша ст.150 СК України зобов`язує батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" покладає на кожного з батьків однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Поняття "виховання" означає процес залучення особистості до засвоєння вироблених людством цінностей, створення сприятливих умов для реалізації нею свого природного потенціалу та творчого ставлення до життя, спрямований на утвердження суспільно значущих норм і правил поведінки особистості (Національна програма виховання дітей та учнівської молоді в Україні).

Академічний тлумачний словник української мови визначає виховання як систематичний вплив на культурний розвиток, світогляд, моральні принципи кого-небудь у певному напрямі, виклик та розвиток якихось почуттів, рис вдачі, особливостей, прищеплення чого-небудь.

Викладене свідчить про те, що поняття "виховання" та "піклування про дитину" є відмінними; залишення дитини без догляду може свідчити, за певних умов, про неналежне виконання обов"язків щодо піклування про дитину. Обставин, які б свідчили про порушення передбачених законодавством обов"язків щодо виховання дитини як систематичного процесу формування особистості, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Суд зважає і на те, що перебування 14-літньої дитини на вулиці без супроводу біологічних родичів не може вважатися порушенням обов"язків щодо піклування про дитину, оскільки дитина не є малолітньою, а обставини щодо необхідності супроводу у цьому конкрентному випадку дитини саме біологічними родичами та безперервності такого супроводу у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, протягом останніх днів до моменту виявлення події, визначеної у протоколі про адміністративне правопорушення, дитина за домовленістю батьків перебувала у свого батька ОСОБА_3 , який проживає окремо від матері.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення належними, достовірними та допустимими доказами не доведена.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст..ст.252,280,283, п.3 ст.284 КУпАП, суддя

постановила :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу зазначеного правопорушення.

Суддя