ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 335/2161/22
Провадження № 33/807/406/22 Головуючий в 1-й інст. Крамаренко І.А.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач в 2-й інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, 21 липня 2022 року поштою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження відносно нього закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При цьому підставами для поновлення строку є поважні причини його пропуску, якими є лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Своє клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 , обґрунтовує тим, що він не знав про судове засідання, яке повинно було відбутися 27 травня 2022 року, оскільки отримав повістку через засоби поштового зв`язку лише 9 червня 2022 року.

Проте такі доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження спростовуються матеріалами провадження, а клопотання відповідно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного судового розгляду.

З аналізу практики Європейського суду з прав людини вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано судове рішення або копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).

Виходячи з викладеного, встановлено, що доводи апелянта про поновлення строку в справі є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 у клопотанні не зазначає про об`єктивні причини, які заважали останньому подати апеляційну скаргу у межах строку.

Разом з тим, доводи апелянта повністю спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку 18 травня 2022 року, тобто своєчасно, отримав повістку із викликом до судового засідання, призначеного на 27 травня 2022 року, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення (а.с.12).

ОСОБА_1 будь-яких клопотань про відкладення судового засідання, яке призначене на 27 травня 2022 року не подавав, а тому усвідомлював наслідки нез`явлення до судового засідання.

Таким чином, апелянт був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання по його справі, а тому доводи про те, що він не міг знати про розгляд справи є безпідставними та такими, які не дають обґрунтованих підстав суду для поновлення строків на апеляційне оскарження.

Розглядаючи питання щодо поновлення строків на апеляційне оскарження, суддя апеляційного суду звертає увагу, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п.46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Так, Європейського суду з прав людини встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі «Пономарьов проти України» з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі (п.п. 41-42).

Відповідно до вказаного, постанова судді районного суду набрала законної сили і підлягає виконанню.

Таким чином, намагання апелянта через безпідставні доводи поновити строки на апеляційне оскарження постанови місцевого суду після набрання законної сили суперечать принципу остаточності судового рішення.

З урахуванням наведеного суддя апеляційного суду доходить до висновку, що вказані доводи апелянта у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду об`єктивно не могли перешкодити йому оскаржити постанову судді місцевого суду у межах встановленого процесуального строку, а тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2022 року, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/2161/22