ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2022 Справа №607/23289/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата військової частини НОМЕР_1 , номер обслуги гармати артилерійського взводу п`ятої артилерійської батареї другого артилерійського дивізіону,

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:
Згідно протоколу ЛВТ №176 про військове адміністративне правопорушення, 15.12.2021року під час проведення посадовими особами Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку стану дотримання вимог законів України про військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 в діях окремих військовослужбовців зазначеної частини було встановлено ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема 14.12.2021 року солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, займаючи посаду номер обслуги гармати артилерійського взводу п`ятої артилерійської батареї другого артилерійського дивізіону, військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, перебував о 09:00 на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено Випискою № 102 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільській обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради від 14.12.2021року та встановлено діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація не ускладнена, середня ступінь алкогольного сп`яніння показник 1,72 проміле.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня виявлення правопорушення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість то що, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 176 від 15.12.2021 року, подія мала місце 14.12.2021 року, отже на момент розгляду справи пройшло більше трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Враховуючи закінчення встановленого ст.38 КУпАП строку для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 247 КУпАП, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

п о с т а н о в и в:
Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч.3 ст.172-20КУпАП провадженням закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. М. Братасюк