Гайворонський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

__________________________________________І________________________

Справа №: 385/218/22 3/385/135/22
03.05.2022 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Гришак А.М., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Лісовської О.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, паспортрі дані не відомі,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

18.02.2022 року о 14 год. 25 хв. в с. Мощене по вул. В.Стуса, 20, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «мотоблок», без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння очей. У встановленому законом порядку пройшов тест на визначення ступеню алкогольного сп`яніння приладом Драгер Алкотест 6810. Результат склав 0,50‰, проба позитивна, тест № 2244, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лісовська О.А. в судовому засіданні надала суду письмові пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 058619 від 18.02.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в яких зазначає наступне. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував, що дійсно експлуатував мотоблок по господарству, випивши за деякий час до події одну пляшку пива. Однак, він не був обізнаний, що мотоблок не є транспортним засобом відповідно до чинного законодавства України, тому розгубився та під психологічним тиском працівників поліції погодився на нічим не мотивоване застосування відносно себе алкотестера «Драгер». Разом з тим, ОСОБА_1 не було роз`яснено положень ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП була роз`яснена не в повному об`ємі, що підтверджується відеозаписами. Отже, після роз`яснення адвокатом юридичних аспектів події, що сталася, ОСОБА_1 не визнає себе винним за частиною першою статті 130 КУпАП.

Вважає, що ОСОБА_1 транспортував мотоблок, а не керував ним. Мотоблок, не є транспортним засобом, а малопотужним (8 кінських сил та максимальною швидкість, що не перевищує 18 км/год) засобом механізованої обробки ґрунту та за своєю конструкцією не обладнаний необхідними елементами транспортного засобу і реєстрації не підлягає.

Наявність закріпленого до мотоблоку причепа на транспортний засіб його не перетворює. У зв`язку з цим ОСОБА_1 не може нести відповідальність як водій транспортного засобу. Як вбачається із наданих відеозаписів з нагрудної камери співробітників поліції, останні навіть не намагались перевірити водійське посвідчення, яке б підтверджувало право керування мотоблоком, адже прекрасно розуміли, що така категорія транспортних засобів не передбачена чинним законодавством України.

Крім цього, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення його автором було допущено численні порушення, а саме відеозапис обставин події здійснювався невідомо яким засобом та невідомо ким. Такий висновок можна зробити за результатами ознайомлення з наданими працівниками поліції відеозаписами. Натомість ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування за допомогою технічних засобів на місці його зупинки. Також при зупинці, поліцейські не представились, тобто не назвали свою посаду та прізвище, а також не назвали причину зупинки, таким чином, поліцейські порушили ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

При застосуванні Драгеру «Алкотестер» поліцейськими порушені вимоги ч. 6 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, а саме, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Однак, із відеозапису не вбачається присутності свідків та в самому протоколі про адміністративне правопорушення свідки не зазначені, підписи відсутні. Натомість в графі «свідки» Протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що «застосовувалось нагрудна відеозйомка». Такий спосіб забезпечення свідків не передбачений.

Також поліцейські порушили п. 10 розділу II Інструкції, оскільки результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного, сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте акту огляду до Протоколу про адміністративне правопорушення не долучено, адже його взагалі не було складено поліцейськими.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП є, в тому числі, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння.

Як видно з протоколу, «водій керував мотоблоком», проте поліцейськими не встановлено яким саме (марка, модель) та в протоколі не зазначено.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чимеханізмів.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

В наказі Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні», яким затверджено перелік транспортних засобів, мотоблок до них не відноситься.

Мотоблок - це засіб, який приводиться в рух мускульною силою та двигуном для обробки ґрунту, на ньому немає обладнання для перевезення людей і (або) вантажу, кермового колеса та місця для водія. Також мотоблок не підлягає реєстрації як транспортний засіб і для керування ним не потрібно посвідчення водія.

В протоколі серії НОМЕР_1 від 18 лютого 2022 року не зазначена характеристика мотоблока, а також відомості щодо належності його до транспортних засобів в розумінні статті 130 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх даних об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, переглянувши відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 та його захисником вини, вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 058619 від 18.02.2022 року, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, та поясненнями ОСОБА_1 в ньому, в яких останній зазначив, що «18.02.2022 вранці випив бутилку пива та керував мотоблоком»;

- відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано, що на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер Алкотест 6810» останній погоджується, результат огляду склав 0,5 ‰;

- тестом №2244 від 18.02.2022 року, здійсненим приладом Alcotest 6810 №ARAK-0922. Результат склав 0,5 ‰;

Твердження захисника, про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, суд оцінює критично, адже в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки. ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, будь-яких застережень, щодо порушення його прав поліцейськими не зазначив.

Що стосується доводів захисника про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не були присутні свідки, що є порушенням порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що огляд ОСОБА_1 проводився з застосуванням технічних засобів відеозапису, яким підтверджується, що останній надав згоду на огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу, суд вважає необґрунтованими доводи захисника, щодо не залучення свідків під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки вимогами ст. 266 КУпАП не передбачається обов`язкову участь свідків під час проведення огляду водія, що в своє чергу не є порушенням порядку огляду.

Що стосується доводів захисника, що мотоблок яким керував ОСОБА_1 не є транспортним засобом, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.10 ПДР України транспортний засіб це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК України, ч.6 ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290 КК України, статтях 121, 122, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

Хоча в наказі Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні», яким затверджено перелік транспортних засобів, мотоблок до них не відноситься, однак, відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху України всі транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см. належать до категорії «А1».

Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим об`ємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).

Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, яка керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду № 278/3362/15-к від 01.03.2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Оскільки ОСОБА_1 рухався на мотоблоці з причіпом по вул. Стуса, 20 в с. Мощене Кіровоградської області, він був учасником дорожнього руху - водієм і несе відповідальність згідно із законодавством.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, надано достатньо доказів в підтвердження вчинення порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , відтак немає підстав сумніватися в їх достатності та достовірності.

У ч. 2 ст. 33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з інформації наданої відділенням поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського районного відділу поліції посвідчення водія ОСОБА_1 не вилучалось, а знаходиться у власника.

Отже, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу та з позбавленням права керування транспортними засобами .

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути 496,20 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнути з ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень та витрати на облік правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя :А. М. Гришак

Дата документа 03.05.2022