Єдиний унікальний номер: 378/154/22
Провадження № 3/378/66/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2022 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., за участю захисника Поліщука Р. А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.04.2022 о 20 годині 50 хвилин на 156 кілометрі автодороги Ставище Житомир керував автомобілем CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 17.04.2022 близько 21 год. він керував автомобілем CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак НОМЕР_1 і на блок-посту при в`їзді в смт. Ставище його зупинили працівники поліції, на пропозицію яких він пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Проте, зазначив при цьому, що фактично з результатами такого огляду він категорично не погоджувався, оскільки алкоголю він того дня не вживав, заявляв про це працівникам поліції. Однак, вони не пропонували йому проїхати до медичного закладу охорони для проведення відповідного огляду.

Захисник Нестерука О. М. Поліщук Р. А. подав клопотання (а. с. 37-43), в якому просить провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що працівниками поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103. В порушення вимог вказаних нормативних актів ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували проїхати до медичного закладу охорони для проведення відповідного огляду, не було складено відповідне направлення та допущено інші процесуальні порушення. Зокрема, не було вручено другий примірник акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким не погоджувався водій, та, крім того, у разі відмови ОСОБА_1 від проходження подальшого огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, поліцейский мав скласти протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку, а не за порушення п. 2.9 «а».

В судовому засіданні 02.05.2022 свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що в квітні 2022 року, точної дати не пам`ятає, під час його чергування на блок-посту №1 при в`їзді в смт. Ставище, працівники поліції після 20 години зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якого при перевірці документів були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого їм привезли пролад «Драгер», та в його присутності і присутності ще одного свідка водій пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого був більше 0.20%. Водій заперечував вказаний результат. Після цього останній сів до службового автомобіля. Розмови поліцейських з водієм в сліужбовому автомобілі він не чув.

На виклик суду свідок ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких підтвердив обставини, викладені в поясненнях, даних 17.04.2022 під час складання протоколу щодо проходження в його присутності водієм автомобіля CHEVROLET LACETTI 17.04.2022 близько 21 год. тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого був 0,56, з яким останній був незгодний і йому було запропоновано пройти обстеження в медичному закладі (а. с. 46).

На виклик суду інспектори поліції СРПП відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Савчук В. А. та ОСОБА_4 не з`явились, подали до суду письмові пояснення (а. с. 35, 36).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його зазисника ОСОБА_5 , пояснення свідка ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9. «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАПособи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно п. 6 вищевказаного Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 6 розділу 2 Інструкції, в якому визначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейськими в присутності двох свідків.

Пунктом 12 розділу ІІ вищевказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції затверджено форму такого направлення.

Проте, в порушення Інструкції, інспекторами патрульної поліції вказане направлення взагалі не складалось.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Дослідженням доказів по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримали.

Як видно відносно ОСОБА_1 17.04.2022 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 058157 (а.с. 1), в якому зазначено, що останній 17.04.2022 о 20 годині 50 хвилин на 156 кілометрі автодороги Ставище Житомир керував автомобілем CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем у вказаний в протоколі час та факт проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Проте, зазначив при цьому, що фактично з результатами такого огляду він категорично не погоджувався, оскільки алкоголю він того дня не вживав, заявляв про це працівникам поліції, проте вони не пропонували йому проїхати до медичного закладу охорони для проведення відповідного огляду.

На підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу, до матеріалів справи додано акт огляду на стан сп`яніння, роздрукований протокол приладу «Драгер» від 17.04.2022 (а.с. 2, 3), письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відеозапис з мобільного телефону (а. с. 7), якими підтверджується лише факт проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою приладу «Драгер», результат тесту 0,52% в присутності свідків (а.с. 7).

Що стосується наявного у справі акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому проставлено підпис ОСОБА_1 у графі «з результатами згоден», то з переглянутого відеозапису (а. с. 7) вбачається, що останній, ставлячи підпис в місці, у якому вказує йому інспектор поліції, висловлював свою незгоду з інформацією, зазначеною в акті щодо того, що він має будь-які ознаки сп`яніння.

При цьому вказаним відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 неодноразово (біля автомобіля та в службовому автомобілі) висловлював свою незгоду з результатом проведеного огляду за допомогою приладу «Драгер».

Крім того, до протоколу ОСОБА_1 вніс свої пояснення, в яких зазначив (дослівно) «з протоколом не згоден, потребую повторного проходження (а. с. 1).

Отже зазначене доводить, що ОСОБА_1 не погодився із результатами проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому поліцейський відповідно до вимог п. 6 вищевказаного Порядку, п. 9 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції та ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП мав забезпечити ОСОБА_1 можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

У разі відмови ОСОБА_1 від проходження подальшого огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, поліцейский мав скласти протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що поліцейський виконав вимоги зазначених вище нормативно-правових актів, та за незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного поліцейським, забезпечити проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відібрані на заздалегідь виготовлених бланках, інспектором поліції Нескороженим А. О. 17.04.2022 (а. с. 4), в тій частині, що ОСОБА_1 працівниками поліції після його незгоди з результатом «Драгер» було запропоновано пройти обстеження в медичному закладі не знайшли підтвердження в судовому засіданні, зокрема, вони не підтверджені іншими письмовими поясненнями цих же свідків, відібраними від них цього ж дня іншим працівником поліції Ященком (а. с. 5, 6) та спростовуються даними вищевказаного відеозапису (а. с. 7).

Не надано до суду і доказів того, що у встановленому законом порядку було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходженя огляду у медичному закладі.

З переглянутого відеозапису (а. с. 7) вбачається лише незгода ОСОБА_1 з результатом приладу «Драгер», проте, не зафіксовано роз`яснення останньому поліцейськими про можливість пройти у зв`язку з такою незгодою огляду в найближчому медичному закладі.

Наведене свідчить про те, що огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, а тому вважається недійсним.

Інших беззаперечних доказів того, що 17.04.2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів - суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247 ст. ст. 283-285, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак