Справа № 587/519/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив, що дійсно керував автомобілем 16 квітня та був зупинений працівниками поліції. В день зупинки працівниками поліції алкоголю не вживав, пив спирте напередодні за день до цього. Поліцейські попросили його пред`явить документи, але він їх забув вдома, тоді вони самостійно почали проводити огляд його автомобіля. Він боявся, що вони щось йому підкинуть, так як він сам з ОСОБА_2 , розмовляє на російській мові. Працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд, на що він спочатку погодився, чітко відповів, що «конечно поїду», на що вони почали говорить, що навіщо тобі це потрібно, суди не працюють, почали вимагать бензин на тероборону, погрожувать, що заберуть автомобіль на тероборону. Почали чинить на нього тиск, все це почалось, після того як він погодився проїхати до м.Суми для огляду в медичному закладі. І тому він під тиском працівників поліції був вимушений відмовитись пройти медичний огляд. Працівників поліції було троє, один спочатку пропонував продути Драгер, інший працівник пройти огляд в медичному закладі, а інший складав протокол.
Захисник ОСОБА_1 - Олійник Р.О. просив закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, наголошував на тому, що матеріали справи не містять безперервного відео події, а саме на одному відеофайлі зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі, потім відео переривається, а потім через 17 хвилин на відео зафіксовано, як на повторну пропозицію, коли після того, як була беззаперечна згода пройти такий огляд, інший працівник поліції, хитаючи головою в сторони змушував сказать ОСОБА_1 - ні. Фактично вказуючи, як має діяти ОСОБА_1 . Це не була його внутрішня воля. Фактично він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначав, що після того, як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер» та погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному заклад, поліцейський повинен був оформити направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а потім після відмови пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, вже тоді скласти протокол. Матеріали справи не містять такого направлення, що є порушенням процедури направлення на огляд. Також просив визнати оптичний диск не належним доказом, так як в протоколі про адміністративне правопорушення не має на нього посилань, в графі -до протоколу додаються, зазначено «пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 », також відсутнє посилання на наявність такого диску і в супровідному листі про направлення матеріалу до суду та в описі документів.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважаю, що провадження у справі слід закрити, виходячи з таких мотивів.
Законодавство України про адміністративне правопорушення складається з КУпАП та інших законів України (ч. 1 ст. 2 КУпАП), а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП). При цьому правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність (ст. 9 КУпАП), а на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність для особи, яка керує т/з, настає, крім іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що кореспондується з вимогами п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого у свою чергу закріплена у ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», оскільки диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції, така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки водій відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Однак висновки, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не умотивовані та не ґрунтується на законі, оскільки, не зафіксовано категоричної відмови ОСОБА_1 пройти обстеження в медичному закладі.
До справи про адміністративне правопорушення долучено DVD-диск із вложеними п`ятьма файлами з відеозаписами правопорушення ОСОБА_1 , які зафіксовано нагрудною відеокамерою поліцейського.
Однак, всупереч вимог даної інструкції, відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського є не суцільним, неповними і не відображають повної картини щодо фіксації події вчиненого адміністративного правопорушення, переривається на важливих моментах.
Також суд звертає увагу на те, що згідно постанови КМУ від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». (пунктів 3, 4, 6), наказу МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666 (пунктів 1.2, 1.6, 1.7, 2.1-2.8) інспектор повинен провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Цей огляд повинен проводитися у присутності двох свідків. В разі відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з результатами даного огляду, інспектор зобов`язаний направити водія пройти огляд до найближчого медичного закладу, виписавши направлення на огляд згідно форми, що приведена в додатку 1 до Інструкції № 400. Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Як встановлено, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці зупинки та погодився пройти огляд в медичному закладі, що також свідчить про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що дані вимоги закону уповноваженою особою не дотримані, направлення в медичний заклад не виписувалось.
Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 251 КУпАП) може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому у справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати - ст. 254, 255 КУпАП), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).
Оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не був дотриманий порядок фіксації відмови водія ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, тобто процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок чого істотно порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , то цей доказ необхідно вважати недопустимим доказом, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.
Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.
За таких обставин, доходжу до висновку, що оскільки до справи надані матеріали, з яких неможливо встановити вину ОСОБА_1 в скоєному, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись статтями 130, 247, 251, 283, 284 КУпАП України, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Гончаренко