Справа № 308/3239/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сідуна В.М., представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/278/21, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Сідуна В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.04.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у порушенні митних правил за ч.6 ст.470 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави, судовий збір в розмірі 454 грн.

З протоколу про порушення митних правил №0226/30500/21 від 14.02.2021 та постанови судді від 07.04.2021 вбачається, що 14.02.2021 о 15 год. 02 хв., в зону митного контролю на ділянку (місце, час учинення, вид та характер порушень митних правил) «Виїзд» (ЗМК - пасажирська) митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби, заїхав легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «313 СDІ» д/н НОМЕР_1 , де в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1 , який слідував з України в Угорщину у приватних справах.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор». До митного контролю ОСОБА_1 , було подано закордонний паспорт серії НОМЕР_2 від 01.11.2018.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 19.01.2018 через пункт пропуску «Чоп Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «SEAT», модель «IBIZA», КУЗОВ № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 .

Згідно мережі Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 650 євро, що згідно з курсом НБУ на 14.02.2021 становить 21977, 21 грн.

-2-

Станом на 14.02.2021 вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться, та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку транзиту.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «SEAT», модель «IBIZA», кузов № НОМЕР_3 реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.470 МК України.

В апеляційній скарзі, захисник - адвокат Сідун В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді від 07.04.2021 щодо ОСОБА_1 скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки така прийнята без належного з`ясування всіх фактичних обставин справи та без дотримання вимог чинного законодавства України. Вказує на те, що судом першої інстанції проігноровано той факт того, що ОСОБА_1 протягом 2019 - 2021 років неодноразово здійснював перетин державного кордону, при цьому відносно нього проводились митні формальності з використанням автоматизованих систем, що свідчить про те, що вказане адміністративне правопорушення було виявлено не 14.02.2021, а ще в 2019 році. Також судом безпідставно не взято до уваги і причини, за яких ОСОБА_1 не зміг своєчасно вивезти транспортний засіб за межі митної території України, свідченням тому є постанова Мукачівського міськрайонного суду про накладення арешту на автомобіль та документи до нього. Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом не враховано дані про особу останнього, який є учасником бойових дій, не працює, тому накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, покладає на нього індивідуальний надмірний тягар та не може бути застосоване в даному випадку.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника - адвоката Сідуна В.М. на підтримання апеляційної скарги, заперечення проти таких представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

-3-

За приписом п.3 ч.1 ст.8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.486 МК України та ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.489 МК України та ст.280 КУпАП установлено, що при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані у повній мірі.

Згідно ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 6 статті 379 МК України передбачено, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Відповідно до глави 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 частини 1 статті 4 МК України встановлено, що термін «товар» уживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Отже, «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України (ст.ст.90,93 МК України).

-4-

Так, у п.1 ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Приписами ч.6 ст.470 МК України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Отже, перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України більше, ніж десять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу з конфіскації транспортного засобу.

Обставин, передбачених ст.460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене ст.470 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 звертався до митного органу з приводу неможливості з об`єктивних причин вивезти за межі митної території України автомобіль, відповідні докази ОСОБА_1 не надав і апеляційному суду.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил №0226/30500/21 від 14.02.2021, витягом з бази даних ЄАІС ДМСУ, доповідною запискою від 14.02.2021, та іншими матеріалами справи.

Вказані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Отже, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, у повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 14.11.2021 було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України автомобіля марки «SEAT», модель «IBIZA», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 . Пропуск ввезеного 19.01.2018 через пункт пропуску «Чоп-Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля марки «SEAT», модель «IBIZA», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 , здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст.381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 станом на 14.02.2021 перевищив більше ніж на тридцять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару автомобіля марки «SEAT», модель «IBIZA», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 , що перебуває під митним контролем до митного органу призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

-5-

Не заслуговують на увагу і доводи захисника Сідуна В.М. про те, що факт несвоєчасно вивезення ОСОБА_1 за межі митної території України транспортного засобу було виявлено ще у 2019 році, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що митний орган скоріше, а ніж 14.02.2021 виявив порушення ОСОБА_1 митних правил.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470МК України, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень

Однак, як встановлено апеляційним судом, вказані вимоги закону судом першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення дотримані не були, що призвело до накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, яке не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, майновому стану.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з постанови, при накладенні стягнення, суддя врахував характер скоєного, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан та призначив стягнення у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке, на думку судді, відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував у повній мірі той факт, що накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170 000 грн., покладає на останнього «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосоване у даному випадку.

Частиною 6 статті 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування. За вчинення правопорушення передбаченого ч.6 ст.470 МК України, передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що предмет порушення митних правил - автомобіль марки «SEAT», модель «IBIZA», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 фактично перебуває у володінні ОСОБА_1 у цілісному та збереженому вигляді, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 про передачу йому на зберігання даного транспортного засобу, а також фотосвітлинами автомобіля, тобто відсутні обставини, які б унеможливили конфіскацію транспортного засобу, апеляційний суд вважає за можливе змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

-6-

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката Сідуна В.М. підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - зміні в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.6 ст.470 МК України.

Керуючись ст.ст.527-530 МК України, ст.294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Сідуна В.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.04.2021, щодо ОСОБА_3 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, адміністративне стягнення у виді конфіскації легкового автомобіля марки «SEAT», модель «IBIZA», кузов № НОМЕР_3 реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_4 .

В решті постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.04. 2021, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя