Справа № 752/4625/22
Провадження №: 3/752/3818/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 липня 2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бойко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером «Сіsко сістемз менеджмент Б.В.», ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 23.12.2021 року о 03 год. 02 хв. в м. Києві по пр-ту Голосіївський, 130/57, керував транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що 23.12.2021 року транспортним засобом не керував, особливо в стані алкогольного спяніння, про що неодноразово наголошував працівникам поліції на камеру. Своєї вини не визнав, вказав, що стояв біля автомобіля і чекав на драйвера. До пр-ту Голосіївського, 130/57 його підвіз товариш, який потім пішов додому. Працівники поліці підїхали до його транспортного засобу в той момент, коли він знаходився поруч з ним. Двигун не працював, був вимкнений.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відео запис, вважаю необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Отже, об`єктивна сторона ч.1 ст.130 КУпАП характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

ВС КАС у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 р. вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюванних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

З наданого суду працівниками поліції відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, водночас на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовляється пройти тест, при цьому постійно наголошує на тому, що немає необхідності проводити йому тест, так як він не перебував за кермом транспортного засобу, не керував ним.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису неможливо встановити факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. На ньому зафіксовано факт знаходження ОСОБА_1 поруч з автомобілем у вимкненому стані, з непрацюючим двигуном. В цей момент і підїхали працівники поліції.

Разом із тим, сам по собі факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння не може свідчити про вчинення останнім правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, достатніх доказів того, що саме вказана особа керувала транспортним засобом, матеріали справи не містять.

20.02.2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рамках справи №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, навіть знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна (рішення Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2022 р. у справі№205/5986/21).

В судове засідання були викликані неодноразово працівники поліції, які будучи належним чином повідомленні, не з`явились та не підтвердили факт, що ОСОБА_1 керував автомобілем.

На переглянутому відео, ОСОБА_1 повністю заперечив обставини про те, що він здійснював керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, надане відео також не містить зафіксованого факту керування ОСОБА_1 , що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

В цьому ж відео доказі, навіть самі поліцейські підтверджували той факт, що не бачили як ОСОБА_1 керував транспортним засобом. На місці, поліцейські зясовували в останнього, як він опинився в цьому місці один, поруч з автомобілем.

Таким чином, знаходження особи поруч з транспортним засобом, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи навіть в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Освідування на стан спяніння особи, яка не була водієм не узгоджується з вимогами ст. 251, 280 КУпАП, оскільки лише водію при доказувані вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП може бути запропоновано у встановленому порядку проходження огляду на стан алкогольного спяніння і лише при відмові водія пройти такий огляд його дії вказують на наявність обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення в частині відмови від проходження такого огляду.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 130 КУпАП та керуючись ст.ст. 247, 251,280, 283, 284, 285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: О.В.Бойко