П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2473/21

Провадження №3/943/64/2022

10 травня 2022 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судових засідань Дутки С.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №089220 від 20.12.2021, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 20 грудня 2021 року о 17 год. 43 хв. в селі Топорів Золочівського району Львівської області він керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), а від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеокамеру, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, а від його захисника адвоката Волошина С.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вищевказаного правопорушення, оскільки останній на місці зупинки транспортного засобу категорично заперечував факт вживання алкогольних напоїв і не довіряв приладам поліцейських, а останні не доставили підзахисного для огляду на стан сп`яніння в лікарню, не запропонувавши йому пройти такий огляд у медичному закладі, а також не доставивши водія до найближчого медичного закладу, як того вимагає відповідна Інструкція, що у свою чергу безспірно свідчить про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а тому результати такого огляду є недійсними. При цьому, захисник звертає увагу суду на те, що до адміністративного протоколу працівниками поліції надано лише два фрагменти відеозапису події. Перший фрагмент здійснений без звукозапису та містить виключно незвукову фіксацію руху поліцейського автомобіля та зупинку автомобіля ОСОБА_1 , а відеозапис завершується місцезнаходженням поліцейських і ОСОБА_1 , які знаходяться на вулиці поруч зупиненого автомобіля. Другий фрагмент відеозапису містить спілкування працівників поліції та ОСОБА_1 , який заявляє, що бажає пройти обстеження тільки у закладі охорони здоров`я, а поліцейські вмовляють його відмовитись від проходження медичного огляду, після чого один із поліцейських заявляє, що складатиме протокол, на цьому відеозапис події повністю завершується. Відтак, захисник вважає, що його підзахисний не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, де бажав пройти такий огляд, а тому складений щодо нього адміністративний протокол є безпідставним, що і як процедура огляду не відповідають чинному законодавству, що виключають відповідальність ОСОБА_1 . Оскільки жодних інших належних доказів винуватості його підзахисного не має, а відтак усі інші сумніви повинні трактуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях його підзахисного складу згаданого адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання захисника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог пункту 5 Розділу ІІ та пункту 2 Розділу ІІІ Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення.

Натомість, в порушення приписів зазначеної Інструкції відеозйомка відбувалась з переривами протягом певного часу, а долучений до матеріалів справи відеозапис події містить нарізку відеофайлів, що явно не відповідають загальному часу інкримінованої події, оскільки згідно протоколу про адміністративного правопорушення час події склав 57 хвилин (17:43 год. 18:40 год.), а сукупний обсяг усіх разом узятих окремих відеофайлів (два відеофайли тривалістю: 3 хв. і 6,02 хв.) становить 9 хвилин 2 секунди, що свідчить про ведення відеозапису події не безперервно, як того вимагають вищевказані положення Інструкції.

Нормою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зокрема, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду регулює «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п. 6 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 Розділу ІІ цієї Інструкції).

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 затверджений «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння абоперебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

В силу вимог пункту 5 цієї Постанови підтвердженням стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 цієї Постанови).

Як убачається із матеріалів справи, зокрема із наданого відеозапису події, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не проводився, оскільки поліцейським запропоновано про можливість проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, як убачається із відеофайлу, що на запитання поліцейського чи вживав водій алкогольні напої, останній категорично запевнив, що таких він не вживав. Поліцейський звернув увагу на те, що з-під медичної маски водія чути легенький запах алкоголю, на що останній пояснив, що це лакофарбовий запах, пов`язаний із його роботою. Після цього поліцейський спитав, чи готовий водій пройти на місці огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 двічі повторив, що готовий пройти такий огляд тільки в лікарні, після чого поліцейські сказали йому сідати в їх автомобіль та переконували пройти огляд на місці з допомогою «Драгера» («маємо Драгер, продули на місці та все, або можете відмовитись від огляду»), про що чітко слідує із дослідженого судом відеозапису події, що у свою чергу безспірно свідчить про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та подальше документування відмови водія від проходження такого огляду, оскільки, на думку суду, після висловленого водієм категоричного бажання щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння виключно в медичному закладі, поліцейський зобов`язаний доставити водія для проходження відповідного огляду до найближчого закладу охорони здоров`я, як того вимагає чинне законодавство, а не вмовляти його пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, як це мало місце в даному випадку. Також із дослідженого судом відеозапису події у ОСОБА_1 не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ «Матанович проти Хорватії» зазначено, що буде порушенням Конвенції використання одних доказів з ігноруванням інших.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Частиною п`ятою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За таких обставин, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовані презумпції факту щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння 20 грудня 2021 року о 17 год. 43 хв. в селі Топорів Золочівського району Львівської області та його подальшої відмови від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів цього та істотне порушення процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та фіксування його відмови від такого огляду. Більше того, матеріали відеозапису об`єктивно свідчать про те, що ОСОБА_1 фактично було відмовлено у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі, оскільки поліцейський переконував його пройти такий огляд на місці зупинки за допомогою «Драгер».

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17).

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос