Справа № 496/5873/21
Провадження № 3/496/70/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., за участю секретаря Диженко М.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надєждовка Арцизького р-ну Одеської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

27.11.2021 року ОСОБА_1 о 07 годині 05 хвилин біля будинку № 25 по вулиці Преображенській в селі Маяки керував автомобілем марки «ВАЗ» 2101 з номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: з різким запахом алкоголю з ротової порожнини та почервонінням очей, в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», а також від проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 171111.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав. При цьому пояснив, що автомобілем керував не він, а його цивільна дружина ОСОБА_2 з якою вони їхали по справах на його автомобілі та вказав, що він сидів на пасажирському сидінні. В с. Маяки вони зупинились біля магазину, попили кави та почали рух. Були зупинені працівниками поліції, які після перевірки документів у його дружини, повідомили, що з автомобілю пахне спиртними напоями, на що вона пояснила, що це від її чоловіка. Працівник поліції сказав йому, щоб він проїхав на авто, він спочатку заперечував, про те проїхав. Під відеозйомку повідомив, що керував автомобілем, оскільки його змусили працівники поліції, погрожуючи постановкою автомобіля на арешт майданчик. Письмові пояснення в протоколі: «Выпил водку управлял автомобилем от мед. экспертизы отказываюсь, с протоколом согласен» написав під диктовку працівників поліції.

Крім цього, ОСОБА_1 подав до суду письмові заперечення, в яких крім обставин, на які посилався в письмових поясненнях зазначив, що працівники поліції зупинили їх авто, перевірили документи у ОСОБА_2 та повідомили, що вони можуть продовжити рух. ОСОБА_2 намагалась пристигнути ремінь безпеки, про те у неї це не виходило та вони вступили в словесну перепалку. Підійшов працівник поліції і запитав, чи все у них добре, а потім повідомив, що з автомобіля пахне алкоголем, запитали чий автомобіль, на що він повідомив, що його. На вимогу пред`явити водійське посвідчення та техпаспорт повідомив, що водійських прав у нього не має. Перевіривши його по базам, повідомили, що він позбавлений права керування транспортними засобами і продовжує керувати автомобілем, на що він заперечував, пояснення надавав під тиском працівників поліції. ОСОБА_1 також зауважує, що огляд на стан сп`яніння поліцейськими не проводився та не пропонувалось йому його пройти. Свідки не були присутні під час ймовірного правопорушення, а лише підписали протокол. ОСОБА_1 також вказує, що працівниками поліції в порушення вимог Інструкції №1026 від 18 грудня 2018 року не використовували портативний відеореєстратор. В протоколі не зазначено, яким технічним засобом було здійснено відеофіксацію правопорушення. Вважає, що поліцейським не надано доказів керування ним автомобілем, а також не запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. Посилаючись на вказані обставити, просить провадження у справі закрити.

Допитана в судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_1 , свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її давнім знайомим, наразі вони є сусідами, 26.11.2021 року вона попросила ОСОБА_1 відвезти її до Саратського району в смт. Ведінку, оскільки її дитина захворіла та їй необхідно було терміново прибути туди, так як власного транспортного засобу вона не має, вона попросила скористатись автомобілем ОСОБА_1 за його присутності, так, останній повідомив їй, що він не може керувати транспортним засобом через накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 1 рік, але зможе поїхати з нею в якості пасажиру. По дорозі, вони зупинились в селі Маяки перепочити, де до них підійшли поліцейські та перевірили документи ОСОБА_2 та відпустили їх, після цього через те, що у останньої не вдалося швидко застібнути ремінь безпеки, поліцейські підійшли знову на почувши запах алкоголю в салоні автомобілі запідозрили, що вона та ОСОБА_1 помінялися місцями задля уникнення відповідальності, на заперечення не реагували та склали адміністративний протокол, який не відповідав дійсності.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ставить під сумнів покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і вважає їх такими, як спробу уникнути адіміністративної відповідальності за вчинене повторне адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Суд також ставить під сумнів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , оскільки як нею так і ОСОБА_1 надавались недостовірні відомості, а саме: ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_2 його цивільна дружина, а остання, що ОСОБА_1 просто її знайомий сусід. Присутність ОСОБА_2 на місці не зафіксовано, ані як документально відсутні її пояснення, а також вона відсутня на відеозаписі. Вказані обставини викликають сумнів у її поясненнях в цілому.

Доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейським не було проведено його огляд на стан сп`яніння, а також не запропоновано його пройти на місці, а також те, що він не керував автомобілем суд відхиляє, оскільки вказане спростовується відеозаписом доданим до протоколу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився. Крім цього, адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає крім іншого за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, що і мало місце в даному випадку.

Під час підготовки справи до судового розгляду за клопотанням ОСОБА_1 судом викликались до судового засідання свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які до суду не з`явились, про те, після пояснень ОСОБА_1 , що вказані свідки були присутні при складені протоколу та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, доцільність у їх допиті в судовому засіданні відпала.

Щодо відеофіксації правопорушення, судом від Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області витребувалась інформація щодо фіксації правопорушення, що мало місце 27.11.2021 року, на що начальником вказаного відділу за вих. №61/2745 від 22.04.2022 року було повідомлено суд, що 27.11.2021 року під час несення служби поліцейський відділу реагування патрульної поліції ОСОБА_4 був оснащений боді-камерою марки «HIKVISION» інв. №113090123/64, відеофіксація правопорушення поліцейським була здійснена на мобільний телефон, у зв`язку із тим, що батарея боді-камери розрядилась.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повторно протягом року, повністю доведена та підтверджується дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №171111 від 27.11.2021 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, та його особисті письмові пояснення: «Выпил водку управлял автомобилем от мед. экспертизы отказываюсь, с протоколом согласен».

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що 27.11.2021 року о 07 год. 25. хв. біля будинку № 25 по вул. Преображенській в с. Маяки він були запрошені працівниками поліції в якості свідків де в їх присутності громадянин на ім`я ОСОБА_1 , від якого надходив сильний запах алкоголю з ротової порожнини та в якого були червоні очі відмовився від проходження огляду в медичному закладі та продутті алкотестеру про що було складено протокол;

- довідкою начальника САП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області відповідно до якої з 27.11.2020 року по 26.11.2021 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП;

- постановою Одеського апеляційного суду від 15.04.2022 року відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на протязі року за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, доданим до протоколу серії ДПР18 № 171111 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем «ВАЗ» 2101 з номерним знаком НОМЕР_1 від проходження огляду в медичному закладі та продуті алкотестеру відмовився.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідності до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі Інструкція) та п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 р. (надалі Порядок).

Огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Інструкцією, проведений не був у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 8 Порядку.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повторно протягом року.

Підстав для самооговорення ОСОБА_1 під час складання протоколу судом не встановлено.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) тисячі гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 2, 251, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) тисячі гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра