ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/377/22 Справа № 203/5632/21 Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого поліграфістом у ТОВ «Бервікс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КупАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №051134 пішохід ОСОБА_2 11.11.2021 року о 10 годині 20 хвилин в м. Дніпро по пр. О.Поля, 48В, рухаючись на проїздну частину та відчиняючи двері, своїми діями створив перешкоду для руху транспортного засобу CHEVROLET AVEO дорожній номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначений транспортний засоби отримав механічні пошкодження. Пішоходу ОСОБА_2 ставиться у вину порушення п.1.4, 1.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним за ст. 124 КупАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що її не було повідомлено про судовий розгляд, суддя розглянув справу, не з`ясувавши її інтереси, а свідок ОСОБА_3 (її син) в судовому засіданні зазначив, що вона не бажає прийняти участь, вважаючи, що її було повідомлена про слухання справи.

Вказує, що вона, людина похилого віку, 76 років, стала потерпілою унаслідок необережних дій ОСОБА_2 та завданого ними матеріального збитку її майну.

Вважає, що оскільки транспортному засобу під час руху завдано матеріальні збитки, остільки мало місце ДТП згідно з п. 1.10. ПДР, і зазначеною нормою не визначено, що якщо ДТП сталося на дворовій дорозі, то вона не вважається ДТП. Так само не визначено законом, що ДТП може бути лише на автомобільній дорозі, а не на дорозі прибудинкової території.

Крім того, зазначає, що суд безпідставно автоматично переніс визначення «автомобільна дорога» до «дороги прибудинкової території», оскільки процес дорожнього руху, шо регулюється ПДР, передбачає експлуатацію автомобіля саме для пересування як дорогами, так і прибудинковими територіями (за винятком використання автомобіля в технологічних операціях). Отже, дія ПДР має регулювати рух (експлуатацію) автомобіля як в процесі руху автодорогами, так і прибудинковими територіями. А якщо людина рухається прибудинковою територією в тому місці, де не заборонений і технічно можливий рух транспорту, вона є пішоходом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої ОСОБА_1 , яка підтримала свою апеляційну скаргу за викладених у ній підстав та просила її задовольнити в повному обсязі., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Апеляційний суд приходить до висновку, що вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.п. 1.4, 1.5 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Диспозиція статті 124 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За приписами пункту 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Як визначають Правила дорожнього руху України (пункт 1.10):

- автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, в тому числі в населеному пункті, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, і обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій);

- учасник дорожнього руху - це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному;

- водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

Пішохода, як учасника дорожнього руху, Закон України «Про дорожній рух» визначає, як особу, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу (до пішоходів належать також особи, які рухаються в інвалідних візках без двигунів, ведуть велосипед, мопед чи мотоцикл, везуть санки, візок, дитячий або інвалідний візок), має право: на переважне перетинання проїзної частини по позначених пішохідних переходах; при відсутності в зоні видимості переходу чи перехрестя переходити дорогу, вулицю, залізничний переїзд під прямим кутом до краю проїзної частини на дільниці, де вона добре проглядається в обидві сторони.

Закриваючи провадження стосовно ОСОБА_2 суд першої інстанції зазначив, що пішохід несе відповідальність за порушення п.п.1.4, 1,5 ПДР у випадку безпосередньої участі на дорозі, тобто частині території, яка одночасно повинна мати такі ознаки: повинна бути призначена для руху транспортних засобів, пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу, а згідно зі схемою місця ДТП (а.с. 5) та фотознімками (а.с.8) місцем ДТП є частина території біля будинку № 48в по пр.Олександра Поля в м.Дніпро, по якій можуть рухатись транспортні засоби, однак вона не є обмеженою по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу, а натомість знаходиться на відстані 40 см від двері під`їзду.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, та також вважає, що в даному випадку в матеріалах справи не знайшов свого підтвердження той факт, що ОСОБА_2 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, а відсутність хоча б одного елементу складу адміністративного правопорушення виключає його наявність. Тож, доводи апелянта з приводу винуватості ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції констатує той факт, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року щодо ОСОБА_2 , якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КупАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко