Провадження №33/824/881/2022 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисників Максимця В.С. та Дмитрука М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника Максимця В.С. на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.08.2021 о 14 год. 00 хв. в смт. Новотроїцьке по вул. Соборній керував транспортним засобом «Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився за допомогою алкотестеру «Драгер» №6810, з результатом 1,55 проміле, в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 та його захисником Максимцем В.С. подано апеляційну скаргу, у якій вони просять поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги зазначають, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, а про рішення дізнався 18 січня 2022 року, коли заблокували його банківські картки. Копію оскаржуваної постанови отримав 20 січня 2022 року. Такі факти підтверджуються матеріалами справи, оскільки в постанові вказана не вірна адреса ОСОБА_1 , а саме: м. Київ, вул. Євеванська 5. В матеріалах справи міститься довідка з інформаційної системи «АРМОР» з вірною адресою ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 . З огляду на вказані обставини, вважають, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Вважають, що постанова місцевого суду є протизаконною, прийнятою з порушенням норм КУпАП та підлягає скасуванню. Судом належним чином не досліджено докази, позбавлено права на захист ОСОБА_1 . При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права згідно ст.268 КУпАП.

Судом першої інстанції при винесенні рішення не перевірено чи належним чином складено протокол про адміністративне правопорушення, чи повідомлено осіб, які беруть участь у розгляді справи, не витребувано додаткові матеріали. В поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що взагалі не керував автомобілем, а перебував біля автомобіля з малолітнім сином, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через певний час до нього під`їхав патруль та поліцейський зробив висновок, що автомобіль не працює у зв`язку з відсутністю бензину, запропонували ОСОБА_1 поїхати на заправку купити бензин. В патрульні машині поліцейський почувши запах алкоголю від ОСОБА_1 запитав, чи останній вживав спиртні напої, на що ОСОБА_1 відповів так вживав, але вчора ввечері. Поліцейські почали вимагати від ОСОБА_1 оплатити штраф у сумі 17000 тисяч гривень, або віддати автомобіль за 30000 тисяч гривень, але ОСОБА_1 відмовився. В подальшому поліцейським був складений на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення по ст.130 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, вважаємо що суд прийняв незаконне рішення, не дослідивши всіх доказів адміністративного провадження та безпідставно наклав на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 , його захисників Максимця В.С. та Дмитрука М.Ф. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення та ознайомився з ним 20 січня 2022 року. За таких обставин та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

Так, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 156282 від 15.08.2021 року ОСОБА_1 15.08.2021 року о 14 год. 00 хв. в смт. Новотроїцьке по вул. Соборній керував транспортним засобом «Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився за допомогою алкотестеру «Драгер» №6810 в присутності двох свідків. Результат тестування - 1,55‰.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення. Надав пояснення з приводу обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що вчора випив горілки 0,4 л., а сьогодні керував автомобілем.

Із роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу - алкотесту 6810 «Drager» вбачається, що проба огляду позитивна та дорівнює 1,55 ‰.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 було проведено в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що вони підтвердили своїми підписами.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт), та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - направлення), є документами зміст яких суперечить один одному, не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до п.6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлено, що поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи вбачається, що у акті зафіксовано результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння - 1,55 ‰, в свою чергу направленням зафіксовано те, що він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. А отже, будь-яких суперечностей вказані документи між собою не мають.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 сам не заперечував факт вживання алкоголю та керування транспортних засобів, про що він зазначив в своїх поясненнях. Будь-які дані про те, що працівниками поліції щодо нього вчинялися неправомірні дії в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вказані обставини, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Істотних порушень закону, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Що стосується зауважень з приводу розгляду справи місцевим судом без участі ОСОБА_1 , то вони є слушними, однак права останнього були відновлені в апеляційній інстанції шляхом можливості висловити свої заперечення та зауваження під час розгляду апеляційної скарги.

Із огляду на вищезазначене, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та його захиснику Максимцю Володимиру Сергійовичу поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Максимця Володимира Сергійовича, залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль