КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/467/2022 Суддя І інстанції - Буцмак Ю.Є.
Категорія: ч. 4 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2021, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2021, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Постановою суду встановлено, що 30.09.2021 20:30 год. в с. Озірно вул. Богдана Хмельницького 81 водій ОСОБА_1 керував ТЗ BMW 316 р.з. НОМЕР_1 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої, а саме горілки, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суддіБілоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2021 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП

Апелянт не погоджується з постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2021 у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що судом в постанові невірно зазначено населений пункт де він керував транспортним засобом, зокрема в постанові зазначено населений пункт як Озерно, а насправді вірна назва населеного пункту, де він рухався та проживає с. Озерна.

Також, зазначає, що в постанові суду першої інстанції вказано, що його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується його поясненнями, направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом з камери №/926, однак з такими висновками не погоджується та вказує, що в суді першої інстанції заявляв про те, що працівники поліції побачили його вперше в приміщенні ЦРЛ, не дали йому можливості отримати медичну допомогу та наполягали на підписанні пояснення, ними складеного. Зазначає, що у нього були зламані ребра, забій голови і він не все розумів, що саме від нього вимагали працівники поліції, на вимогу останніх апелянт щось підписував, але не розумів що саме, крім того, ніяких понятих чи свідків на той час не було, і як їхні пояснення з`явилися, йому також не зрозуміло. Про це все апелянт заявляв в суді першої інстанції, однак суд не викликав та не допитав ні поліцейських, що склали адміністративні матеріали, ні свідків на письмові пояснення яких посилався суд. Також, суд не з`ясував, на яку камеру проводився відеозапис та кому вона належить.

Щодо направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 30.09.2021, апелянт вважає що вказане не відповідає дійсності, оскільки таке направлення не було підписане поліцейськими, йому ніхто не пропонував проходити процедуру перевірки на наркотичне сп`яніння, при цьому запах алкоголю з порожнини рота нічим не підтверджено, а тремтіння пальців рук, як стверджує апелянт, можливо і було, адже він потрапив у ДТП.

Також апелянт вважає, що посилання суду на той факт що його нібито сусідка забрала до лікарні, є не правдивим, оскільки до лікарні його забрала карета швидкої допомоги.

Крім того, апелянт вказує, що він підписав не читаючи все, що надали йому працівники поліції, при цьому підказавши останньому стверджувати що він вжив алкоголь після ДТП і не їхав за кермом в нетверезому стані, при цьому зазначає що просив у працівників поліції надати йому адвоката для надання правової допомоги, однак правової допомоги апелянт не отримав.

Зрештою, всі ці факти, як вказує апелянт, він намагався довести в суді першої інстанції, а суд, на його думку, відповідно, мав викликати свідків, поліцейських, працівників медичної установи, і об`єктивно та вірно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та керуючись законом і внутрішнім переконанням, прийняти справедливе рішення, при цьому зазначає, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.

Крім того, апеляційна скарга ОСОБА_1 містить в собі клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2021 року, в якому апелянт зазначає, що копію постанови він отримав 01 грудня 2021 року, в канцелярії суду, а тому строк апеляційного оскарження слід обраховувати з моменту отримання повного тексту оскаржуваної постанови.

Враховуючи нетривалий термін пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 та з метою забезпечення його можливості реалізувати право на оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2021 року.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши його пояснення, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

За змістом п. 2.10. «є» у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.10. «є» ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №292601, згідно якого ОСОБА_1 30.09.2021 20:30 год. в с. Озірно вул. Богдана Хмельницького 81 керував ТЗ BMW 316 р.з. НОМЕР_1 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої, а саме горілку, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються рапортом від 30.0.2021 (а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 30.09.2021 (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.10.2021 (а.с. 10), схемою місця ДТП (а.с.12), письмовими поясненнями свідків (а.с. 13,14), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №/926 (а.с.17)

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у вживанні, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, є порушенням п. 2.10 «є» ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставину, що пом`якшує відповідальність.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції, які приїхали до лікарні, не дали можливості йому отримати медичну допомогу та наполягали на підписанні складеного ними поясненнями є безпідставними та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яка була долучена до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №292601 і переглянута в судовому засіданні. Відповідно до даного відеозапису ОСОБА_1 неодноразово вказував про те, що керував транспортним засобом тверезим, і вже після ДТП, за його участі, вживав алкогольні напої, при цьому на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння такої згоди не надавав, після чого на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Будь-яких порушень з боку працівників поліції зазначений відеозапис не містить. Більш того, як вбачаться з протоколу про адміністративне праворушення серії ААБ №292601 та відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 відмовився засвідчувати протокол своїм підписом, про що у ньому працівником поліції було зроблено відповідний запис, що в свою чергу ставить під сумнів посилання апеляційної скарги ОСОБА_1 , про те що на вимогу працівників поліції він щось підписував. Те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №292601 зазначено невірно назву населеного пункту, а саме одну літеру, жодним чином не спростовує пояснень самого ОСОБА_1 зафіксованих на нагрудну камеру поліцейського, про те, що після ДТП за його участі він вживав алкогольні напої. Даних про те, що ОСОБА_1 просив надати йому юридичну допомогу відеозапис не містить.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що місцевим судом не було з`ясовано на яку камері проводився відеозапис та кому вона належала, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, чинним законодавством передбачено, застосування технічних засобів відеозапису, які працівником поліції було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №292601 та в самому протоколі відображені ідентифікаційні дані відеозапису. Крім того, даний відеозапис було переглянуто у судовому засіданні, за участю учасників справи, і заперечень, щодо його невідповідності фактичним обставинам справи не надходило. В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що після ДТП ненавмисно вжив алкогольні напої переплутавши їх з водою.

Посилання апелянта на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке наявне в матеріалах справи, не містить підпису працівника поліції є необґрунтованими, так як направлення цілком відповідає додатку 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та містить підпис поліцейського взводу 2 роти 1 БПП в м Біла церква УПП у Київській області ДПП поліцій Лисенко В.Ю. (а.с. 3).

Що стосується пояснень свідків, то наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосуються самої ДТП та того, що після її вчинення ОСОБА_1 покинув місце ДТП, про що не заперечувалось і самим апелянтом, будь-яких клопотань про допит зазначених свідків чи працівників поліції матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині, є неспроможними. Крім того, на переконання апеляційного суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Та обставина, що ОСОБА_1 до медичного закладу привезла карета швидкої медичної допомоги, а не сусідка, як зазначено в постанові ( на що звертає увагу в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ) жодним чином не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2021.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2021, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал