Справа № 333/2031/22
Провадження № 3/333/1354/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, -

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 332039 від 10.05.2022 року, згідно якого гр. ОСОБА_1 , 10.05.2022 року, о 20 годині 00 хвилин, у м. Запоріжжя по вул. Привокзальній, буд. 15, керував транспортним засобом «HUNDAI і30», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у із застосуванням спеціального технічного засобу ALKOTEST DRAGER 6810. Результат позитивний 1,44 проміле, тест 2374. З результатом погодився.

У судовому засіданні, адвокат Багаурі О.В., який є захисником Заверико О.М. звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі відносно його підзахисного за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування свого клопотання адвокат Багаурі О.В. зазначив про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 був проведений із використанням технічного приладу «DRAGER ALCOTEST 6810», застосування якого з 2015 року в України не дозволено діючим законодавством (не подовжено у встановлений спосіб), про що свідчить інформація, надана Держлікслужбою МОЗ України на ряд адвокатських запитів. За таких обставин, на думку захисника, результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного 10.05.2022 року, слід визнати недійсними.

Вислухавши захисника, вивчивши доводи його клопотання та додані до нього документи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку визначеному Кабінетів Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним

Як вбачається з положень пункту 6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженого спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосувань МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 22 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені із порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Стороною захисту разом із клопотанням про закриття провадження у справі, були надані суду документи отримані від Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками Міністерства охорони здоров`я, з яких вбачається, що технічний прилад DRAGER ALCOTEST 6810 є технічним засобом, який не має офіційного дозволу МОЗ до застосування в Україні з лютого 2015 року. Крім того, в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, була відсутня інформація щодо приладу (засобу) «DRAGER ALCOTEST 6810».

Таким чином, з наданих суду відомостей, вбачається, що працівники поліції при проведенні 10.05.2022 року огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці його зупинки, використали технічний прилад «DRAGER ALCOTEST 6810», застосування якого з 2015 року в України не дозволено діючим законодавством (не подовжено у встановлений спосіб).

Доказів, які б спростовували надану суду стороною захисту інформацію про необґрунтоване застосування працівниками патрульної поліції вищевказаного технічного приладу, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З огляду на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено 10.05.2022 року з порушеннями положень діючого законодавства, його результати слід визнати недійсними.

Окрім того, суд був позбавлений можливості оглянути диск з відеофіксацією правопорушення, оскільки диск, який міститься в матеріалах справи, був пошкоджений.

Враховуючи визнання судом недійсними результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджено поза-розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, справа про адміністративне правопорушення № 333/613/21 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 38, 130, 245, 247, 251-252, 266, 268, 283, 280, 284, 287, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити за на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Михайлова