Справа № 466/5278/22
Провадження № 3/466/2046/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

у с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 220563 від 09.07.2022 встановлено, що 09.07.2022 о 00:45 год. за адресою: м. Львів, вул. Промислова, 7 гр. ОСОБА_1 перебував у період часу на вулиці, де запроваджено комендантську годину, вчиняв злісну непокору законному розпорядженні Львівської ОВА № 1/22 від 25.02.2022 зі змінами № 69/22 від 23.04.2022, без спеціальної виданої перепустки, чим порушив абзац 2 п. 8 постанови КМУ № 573 від 08.07.2020, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

На розгляд матеріалів адміністративної справи в суді ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду матеріалів в суді, що стверджується оголошенням розміщеним на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадження у їх справі.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вживала заходів для явки до суду, оцінивши представлені суду докази, з врахуванням положень ст. 268 КпАП України вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності.

Суддя дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП з наступних підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.1992 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Разом з цим, вивченням матеріалів справи встановлено, що у них відсутні докази на підтвердження факту злісної непокори ОСОБА_1 законній вимозі поліцейського.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись самостійним, беззаперечним та достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Обставини викладені в ньому повинні бути перевірені іншими доказами, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, приходжу до висновку про відсутність у матеріалах справи достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. В. Свірідова