Справа № 946/3100/22
Провадження № 3/946/1039/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

02 травня 2022 року біля 19:30 години ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 02 травня 2022 року о 21:10 годині ОСОБА_1 в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області по вул. Матроська біля буд. 191 керував транспортним засобом «ВАЗ-2104» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння: у встановленому порядку в медичному закладі був проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 19 від 02.05.2022 у ОСОБА_1 виявлено 2,15‰ алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п./п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Так, при складанні протоколів про адміністративні правопорушення 06.05.2022 притягуваний був повідомлений про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 10.05.2022 об 11:00 годині, про що свідчить його особистий підпис у протоколах, копія яких йому була вручена. Крім того, до протоколу додана заява притягуваного, в якій він просить розглянути справу без його участі.

Відповідно до даних службової записки керівника апарату суду, з 01.03.2022 в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області не здійснюється відправка поштової кореспонденції у зв`язку з відсутністю маркової продукції, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості відкласти судове засідання та здійснити повторний виклик притягуваного.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства та у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 19 від 02.05.2022 та результатів тестування за допомогою приладу «Alkotest Drager 6820» від 02.05.2022, ОСОБА_1 02.05.2022 о 22:56 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння виявлено 2,15‰ алкоголю.

Вказані обставини справи також підтверджуються і даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та у нього було виявлено алкоголю 2,15‰. Суд визнає цей доказ таким, що складений повноважною особою, а саме поліцейським Єремією Г.В., який відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок), а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (далі Інструкція).

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: запах алкоголю з порожнини рота, який і був виявлений поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підстави для проведення його огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

Відповідно ж до п/п. «а» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом не тільки у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також у стані іншого сп`яніння та у стані перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_3 в порушення вимог вказаного п/п. «а» п. 2.9 ПДР керував транспортним засобом у стані сп`яніння.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними письмових пояснень двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також даними відеозаписів з однострою поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 визнав той факт, що сів за кермо автомобіля у стані сп`яніння.

Отже, на думку суду, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними рапорту інспектора чергового Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, даними заяви потерпілої ОСОБА_2 на ім`я т.в.о. начальника Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, даними її письмових пояснень, даними письмових пояснень ОСОБА_6 , а також даними письмових пояснень самого притягуваного ОСОБА_2 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, на думку суду, ОСОБА_1 своїми діями вчинив і адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає змогу суду дійти висновку про наявність адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в їх вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд також враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення на ОСОБА_1 основного адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки його санкцією окрім стягнення у виді штрафу також передбачені стягнення у виді громадських робіт та адміністративного арешту, з приєднанням додаткового стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП як обов`язкове, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до даних довідки начальника САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 03.05.2022, за даними інформаційної підсистеми «НАІС Посвідчення водія» інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 18.12.2002.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання нових правопорушень, а також положень ст. 30-1 КУпАП про неможливість призначення громадських робіт чоловікам, старше 60 років, буде достатнім призначення найменш суворого основного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а також накладення додаткового стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП як обов`язкове, у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки в даному випадку таке стягнення буде достатнім і повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, з числа передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме такого стягнення, як адміністративний арешт.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього основне адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн, та додаткове обов`язкове адміністративне стягнення, встановлене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко