Справа № 357/4484/21 Суддя в І-й інстанції Дубановська І.Д.
Провадження № 33/824/120/2022 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кочина С.С., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 16 квітня 2021 року, о 23 годині 45 хвилин, в м. Біла Церква Київської області, по вул. Леваневського, керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт заперечував факт керування транспортним засобом за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що на місці події підійшов до припаркованого автомобіля з метою забрати свої речі та у цей час до нього підійшов інспектор патрульної поліції та висловив вимогу на проходження огляду на стан сп`яніння. Зважаючи на викладене, апелянт відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Та обставина, що з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП характеризується керуванням транспортним засобом, факт якого не підтверджується будь-якими доказами, на переконання апелянта свідчить про відсутність у його діях складу цього адміністративного правопорушення. Крім цього, апелянт звернув увагу на те, що суд, у порушення вимог ст.245 КУпАП не допитав у ході судового розгляду свідків та працівників поліції. Протокол про адміністративне правопорушення вважав складеним із грубим порушенням вимог ст.266 КУпАП та вимог Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року. Крім цього, на думку ОСОБА_1 працівники патрульної поліції порушили вимоги щодо безперервності фіксації за допомогою нагрудної відеокамери. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353146 від 17.06.2021 року в частині часу та місця вчиненні адміністративного правопорушення, обставин його вчинення, даних про особу, яка притягається до відповідальності та ідентифікаційних ознак керованого нею транспортного засобу;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

відеозаписом, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано те, що ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши зібрані у справі докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП та із дотриманням вимог закону наклав на нього стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга захисника не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення.

Посилання апелянта на те, що він не керував автомобілем, а підійшов до припаркованого автомобіля з метою забрати свої речі і у цей час до нього підійшов інспектор патрульної поліції та висловив вимогу на проходження огляду на стан сп`яніння не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, із зазначеного вище відеозапису вбачається, що поліцейський перед висуненням вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності свідків повідомив про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був ним зупинений. При цьому від ОСОБА_1 на посилання поліцейського про зупинку керованого ним транспортного засобу не надійшло будь-яких заперечень.

Щодо допиту свідків та поліцейських, то матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 у ході розгляду справи у суді першої інстанції заявлялось клопотання про виклик цих осіб. Не заявлено такого клопотання і у ході апеляційного розгляду.

Посилання на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням вимог ст.266 КУпАП та вимог Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року не ґрунтуються на матеріалах справи, які дають підстави стверджувати про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353146 від 17.06.2021 року складений із дотриманням вимог Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Щодо безперервності наданого відеозапису, то він є безперервним у частині вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та відмови ОСОБА_1 від проходження цього огляду, тобто у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надавання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. На думку суду, наданий суду фрагмент відеозапису, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські об`єктивно доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому суд звертає увагу і на те, що даний відеозапис містить інформацію про зупинку поліцейськими транспортного засобі під керуванням ОСОБА_1 , що останнім не заперечувалось, а також те, що у процесі виявлення та фіксації вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за допомогою відеозапису від останнього не надійшло будь-яких заперечень.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить у зв`язку із чим залишає цю постанову - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк