Справа № 345/792/22
Провадження № 3/345/321/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Юрчак Л.Б., прокурора Вітюка С.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Говзан М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6, матеріали, що надійшли із Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді заступника начальника 3 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області (м. Калуш), за ч. ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2022 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення №115 від 16.02.2022, зазначено, що ОСОБА_1 , будучи заступником начальника 3 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області (м. Калуш), та відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, а саме не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив безпосереднього керівника начальника ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ від 23.12.2021 №51 «Про заохочення за підсумками роботи у 2021 році», згідно якого преміював себе особисто в розмірі 3000 грн.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 23.12.2021.

Датою виявлення зазначеного правопорушення є 16.02.2022.

04.03.2022 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення №116 від 16.02.2022, зазначено, що ОСОБА_1 , будучи заступником начальника 3 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області (м. Калуш), та відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, а саме вчинив дії і прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів: від імені 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 підписав наказ від 23.12.2021 №51 «Про заохочення за підсумками роботи у 2021 році», згідно якого його було премійовано особисто в розмірі 3000 грн.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 23.12.2021.

Датою виявлення зазначеного правопорушення є 16.02.2022.

Постановою судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.03.2022, з метою недопущення негативного впливу на повноту судового розгляду, відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднано вищевказані матеріали справ про адміністративне правопорушення в одне провадження.

У судовому засіданні адмінправопорушник свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Говзан М.М. у судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Прокурор Вітюк С.О. у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та, у відповідності до ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 01.06.2021 року призначений на посаду заступника начальника 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області.

На період відпустки начальника 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 , тимчасово виконуючим обов`язків начальника призначено ОСОБА_1 .

23.12.2021 року ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника начальника 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області та тимчасово виконуючи обов`язки начальника 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області підписав Наказ №51 «Про заохочення за підсумками роботи у 2021 році» згідно якого було премійовано 16 працівників 3 Державного пожежно-рятувального загону, серед котрих і сам ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , як безпосередній керівник ОСОБА_1 , перебував у щорічній основній відпустці з 22 листопада по 24 грудня 2021 року.

25.12.2021 року ОСОБА_1 після виходу його безпосереднього керівника на роботу подав рапорт, в котрому повідомив про підписання наказу №51 від 23.12.2021 року «Про заохочення за підсумками 2021 року».

У судовому засіданні допитані в якості свідків начальник та головний бухгалтер 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що питання про преміювання працівників загону за підсумками року та залишками коштів обговорювалося та погоджувалося керівником загону ОСОБА_2 з керівництвом ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області. Після чого, ним було дано вказівку підготувати наказ про заохочення за підсумками у 2021 року.

До складу осіб, котрі підлягали преміюванню входило 16 осіб, в тому числі і ОСОБА_1 , оскільки останній окрім виконання безпосередніх посадових обов`язків, виконував додаткові розпорядження керівника по підготовці тендерних документацій протягом року так як володіє спеціальними знаннями в даній галузі.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що згідно його розпорядження, визначені ним працівники підлягали однаковому преміюванню, як особи начальницького так і особи рядового складу в однаковій сумі по 3000 гривень.

Головний бухгалтер 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , будучи допитана в якості свідка в судовому засіданні пояснила, що згідно вказівки керівника ОСОБА_2 за підсумками 2021 року мали бути премійовані працівники згідно списку котрий відображений в наказі 51 від 23.12.2021 року.

Оскільки, в зв`язку із наявністю невикористаної відпустки начальника ОСОБА_2 було відправлено у щорічну основну відпустку в котрій він перебував до 24.12.2021 року включно, що підтверджується витягом з наказу про відпустку, то виконувачем його обов`язків був ОСОБА_1 .

За наявності тих обставин, що закінчувався 2021 рік, і в цей час бюджетні установи закривають рахунки, а тому залишкові кошти котрі були призначені працівникам на премії потрібно було негайно освоювати.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 до 24.12.2021 року перебував у відпустці, а 25.12.2021 року була субота, коли банки і казначейство не працюють, то наступним робочим днем був понеділок 27.12.2021 року, що зумовлювало ризик неможливості проведення фінансової операції з казначейством, а в свою чергу неотримання працівниками винагород.

За наявності даної обставини Наказ 51 від 23.12.2021 року про заохочення за підсумками роботи у 2021 році, було 23.12.2021 року надано на підпис Т.в.о. начальника ОСОБА_1 .

Свідок додатково також повідомила, що ОСОБА_1 не був залучений до підготовки наказу, жодних вказівок та розпоряджень з даного приводу не надавав, на розмір премій не впливав.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); -у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Дії ОСОБА_1 , не пов`язані з визначення та затвердження заохочення за підсумками року самому собі, оскільки розмір його премії візначався його безпосереднім керівником, а тому факт підписання самого наказу про заохочення не є такими, що вчинені в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною другою статті 172-7 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій, які полягають у вчиненні особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Отже, обов`язковою ознакою зазначеного правопорушення є корисливий або інший особистий інтерес особи, яка його вчинила.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, призводять до невиконання або неналежного виконання нею посадових обов`язків, і тому зобов`язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, полягає в діях особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, призводять до невиконання або неналежного виконання нею посадових обов`язків, і тому зобов`язана була утриматись від вчинення певних дій або прийняття певних рішень, однак не зробила цього.

Суб`єктивна сторона зазначених правопорушень характеризується прямим умислом.

Враховуючи усе зазначене вище, суд приходить до висновку, що складені протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять інформації щодо наявності в діях останнього корисливої мети та умислу на вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Зібраними матеріалами справи не доведена наявність суперечності між приватним майновим інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями як виконуючого обовязки керівника 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області, і не визначено, в чому саме полягав вплив цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість його рішень про призначення премій працівникам 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області, шляхом підписання підготовленого проекту наказу про преміювання працівників установи, які включали розмір і його премії, визначеної його безпосереднім керівником.

Таким чином, існування реального конфлікту інтересів не доведено в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст 172-7 КУпАП, а тому провадження в об`єднаній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 172-7, 247, 251, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя