Справа № 399/130/22
Провадження № 3/399/92/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2022 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Онуфріївка матеріали, що надійшли від СПД № 1 (смт Онуфріївка) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

25 березня 2022 року о 00 годині 30 хвилин в с. Успенка Олександрійського району Кіровоградської області по вул. Республіканська громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211150 ЗНГ державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в присутності свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а лише перебував поруч з ним у нетверезому стані. Крім того, події відбувалися на території Полтавської області, а не на території Кіровоградської області, як зазначено в протоколі. До межі з Кіровоградською областю залишалося близько 100 м. Зазначив, що 24 березня 2022 року вдень він їздив до м. Кременчука Полтавської області на автомобілі ВАЗ 211150 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого він не являється. Повертаючись назад, близько 17-18 години в районі Чикалівського блок-посту стояв в черзі, через що "закипів" двигун. Намагався завести автомобіль, але не зміг. Закрив машину, покинув її та пішки пішов через блокпост близько 5 кілометрів до с. Успенка, де попросив кума на своєму автомобілі допомогти притягнути авто. Через блок-пост їх не пропустили, тому що вже розпочалася комендантська година. Кум на своєму автомобілі повернувся додому, а він пішки пішов до своєї машини. Потім зателефонував другому куму, щоб поміг доштовхати його автомобіль блище до блокпосту. Доштовхали, залишилось біля 300 м до блокпосту, вирішили чекати там до 07.00 години ранку, тобто до закінчення комендантської години. Було вже біля 23.00 години. Кум приніс з дому 1 л горілки. Пили, щоб зігрітись, бо змерзли. Пізніше кум зателефонував дружині, щоб вона принесла їм поїсти. Біля 01.00 години ночі до них під`їхали з блокпосту за те, що вони порушують громадський порядок, потім викликали поліцію. Автомобілем він не керував, тому що автомобіль був у неробочому стані.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що правопорушник ОСОБА_1 є його кумом. В березні 2022 року біля 22.00 години кум зателефонував йому та попросив доштовхати його автомобіль до блокпосту. Він прийшов, штовхали автомобіль протягом кілометру. До блок-посту залишалось біля 500-700 метрів. Заштовхали вліво від дороги, там був з`їзд. Це відбувалося на території Полтавської області. Потім він ходив додому, взяв горілку, вони пили, бо було холодно. Після цього приїхали працівники поліції з теробороною, забрали машину в розпорядження армії. Протокол не складали, не пропонували продути Драгер.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що в березні, дату він не пам`ятає, о 24.00 годині він заступив на чергування на блокпост на початку с. Успенка. Після 24.00 години ОСОБА_1 під`їхав, хотів проїхати в бік с. Роєво, просив кума відвезти. З машини було чутно запах алкоголю. Через блокпост їх не пропустили та сказали їхати додому в такому стані. Але ОСОБА_1 обдурив їх, поїхав полями, об`їхав блоки на краю села, ще і куму десь взяв. Це сталося приблизно через 20 хвилин після того, як ОСОБА_1 вперше під`їхав до блок-посту. Коли їх затримали, то в машині були ОСОБА_1 з кумом та кумою. Всі вони були п`яні. Він бачив, як ОСОБА_1 виходив з автомобіля, знаходився від нього на відстані двох метрів. Викликали поліцію. ОСОБА_1 разів 20 пропонували на місці продути Драгер. Він спочатку погоджувався, намагався зателефонувати комусь, став проситись, щоб відпустили, а потім відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що минулого місяця в 24.00 годині він заступив на чергування в територіальну оборону на блокпост в с. Успенка, що знаходиться на межі Полтавської та Кіровоградської областей. З с. Успенка під`їхала до поста машина, але її завернули, оскільки в період комендантської години їхати не можна. Потім побачили по фарам, що автомобіль об`їхав блокпост по грунтовій дорозі та виїхав з боку с. Роєво. Поїхали за ними. Машина стояла на межі за блоками. ОСОБА_1 був у нетверезому стані, на тому ж самому автомобілі. Це сталося приблизно через 10-15 хвилин після того, як ОСОБА_1 не пустили через пост. На місце ще під`їхали чергові з блокпосту з с. Роєво. Викликали поліцію, оформили. ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився.

Інспектор Пришиба О.Ю. суду пояснив, що 25.03.2022 він знаходився на чергуванні та складав протокол на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В нічний час надійшов виклик від тероборони, а саме, від ОСОБА_3 . При виїзді на місце було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння з кумом ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ 2115 в період комендантської години. Вони хотіли їхати з с. Успенка в с. Роєво Кременчуцького району Полтавської області, але їх не пустили, попередили, щоб так більш не робили та відпустили додому. Після чого, чергові з тероборони ОСОБА_3 з ОСОБА_4 помітили в полях автомобіль, який здійснював об`їзд блокпосту, подумали, що це може бути диверсійна група, викликали поліцію. З їх слів ОСОБА_1 керував транспортним засобом. На місці було виявлено автомобіль на виїзді на трасу за блоками. Це було на кордоні між Полтавською та Кіровоградською областями. Зі слів ОСОБА_3 правопорушника переслідували з вул. Придніпровська с. Успенка. Він запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Спочатку він не відмовлявся, але відходив в бік, намагався комусь зателефонувати, потім відмовився в присутності свідків. Транспортний засіб був вилучений та доставлений до Онуфріївського ВП. Самого факту керування ОСОБА_1 автомобілем він не бачив, бо їх викликали вже на місце. ОСОБА_1 раніше він знав, але ніяких стосунків з ним не підтримував. Знає, що раніше він дозволяв собі керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставин справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 130 ч.1 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до Указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан запроваджується з 5:30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

З 1 січня 2022 року вступив в дію Закон України №1702-IX від 16.07.2021 року «Про основи національного спротиву». Цей Закон визначає правові та організаційні засади національного спротиву, основи його підготовки та ведення, завдання і повноваження сил безпеки та сил оборони та інших визначених цим Законом суб`єктів з питань підготовки і ведення національного спротиву.

Одним із завдань територіальної оборони є: участь у забезпеченні заходів громадської безпеки і порядку в населених пунктах, тому виявивши, що водій ОСОБА_1 веде себе підозріло був зупинений учасниками територіальної оборони. Після чого, були викликані працівники поліції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які пояснили, що водій ОСОБА_1 був спочатку зупинений на блокпосту біля виїзду з с. Успенка, а потім через 15-20 хвилин, на об`їзній дорозі, по якій він намагався об`їхати блокпост.

Наявність ознак сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 032616 від 25 березня 2022 року, показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також дослідженим в судовому засідання відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Позиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду також підтверджується показами вищевказаних свідків та відеозаписом.

Як вбачається з відеозапису з місця події, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення /а.с. 8/, за пропозицією працівника поліції ОСОБА_5 . ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом про відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння, складеним в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та їх поясненнями /а.с. 3-5/.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що він хоч і перебував в стані алкогольного сп`яніння, але не керував при цьому автомобілем, оскільки в судовому засіданні не зміг, навіть, пояснити, що казав на камеру після розпиття 1 літру горілки. Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 та розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд також не бере до уваги покази свідка ОСОБА_2 , оскільки його пояснення не узгоджуються з показами інших свідків та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інспектора Пришибу О.Ю., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та відеозапис події, зваживши всі доводи суд вважає, що в судовому засіданні знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, дослідивши усі докази у їх сукупності, враховуючи, що під час проведення огляду водія проводився відеозапис, порушень працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 судом не встановлено. За таких обставин суд вважає докази у справі належними та допустимими.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає, що такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення.

Накладення даного виду стягнення є необхідною мірою відповідальності, а також буде достатнім засобом для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496, 20 гривень.

Керуючись ст. ч.1 ст.130, ст.ст.33, 34, 283-285, 287-289 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496, 20 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Лях