Провадження №33/824/1087/2022 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Бевз Вікторії Віталіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, у сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 454 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 31 липня 2021 року близько 21 години 52 хвилин по вулиці Електриків, 33 в м. Києві керував транспортним засобом «Subaru Forester» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду 04 лютого 2022 року адвокат Бевз В.В. в інтересах ОСОБА_1 здала на пошту апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що в судовому засіданні 16 листопада 2021 року була проголошена лише резолютивна частина постанови, її копія отримана Бевз В.В. лише 03 грудня 2021 року, що підтверджується відміткою, яка міститься в матеріалах справи, а апеляційну скаргу, яку було повернуто на підставі листа Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року, здано на пошту 13 грудня, тобто в строк, визначений законом.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не дав оцінці тій обставині, що у протоколі про адміністративне правопорушення містяться пояснення ОСОБА_1 про те, що він відігнав автомобіль, щоб не перешкоджати руху поліцейського автомобіля, азапис на CD-диску, на яку посилається суд, містить іншу інформацію - що він виїхав, щоб племінник його забрав (запис на диску є дуже нечітким, однозначно встановити, що саме сказав їїпідзахисний, на її думку, є неможливим), але саме ці докази покладені судом в обґрунтування постанови.

При цьому судом не надано оцінки іншим записам на CD-диску, на яких так званий порушник, а також свідок стверджують, що ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебував. В своїх поясненнях суду він посилається на те, що сам автомобілем не керував, а за кермом автомобіля перебувала його дружина.

Відеофіксації зупинки автомобіля під час скоєння правопорушення працівниками поліції суду в якості доказу не надано.

Крім того, вказує, що свідки, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, були запрошені не в якості свідків, а в якості понятих, про що були попередженні перед початком процесуальної дії. Проте, як процесуальний статус, так і права та обов`язки понятих чи свідків суттєво відрізняються.

Зазначає, що самі пояснення свідків були оформлені на вже підготовленому бланку, самостійно вони його не заповнювали, а лише підписали, що свідчить про відсутність підтвердження вільного виявлення саме їх свідчень.

До того ж, матеріали не містять даних, що під час залучення свідків (понятих) до процесуальних дій, працівники поліції встановили їх особу на підставі відповідних документів (паспорту, водійських прав тощо). Таким чином, працівники поліції не мали належної офіційної інформації, хто саме приймав участь у процесуальних діях та хто саме надавав письмові пояснення.

Вказує, що на підтвердження того, що порушнику були надані всі необхідні умови для проходження медичного огляду, передбачені законом, суду не було надано підтвердження вручення ОСОБА_1 офіційно встановленої форми Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції із зазначенням найменування закладу охорони здоров`я, яке має право огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах проадміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року в справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Оскільки копію оскаржуваної постанови представник ОСОБА_1 отримала лише 03 грудня 2021 року, а апеляційну скаргу, яку було повернуто на підставі листа Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року, здала на пошту 13 грудня, тобто в строк, визначений законом, то апеляційний суд вважає за можливе поновити адвокату Бевз В.В. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 31 липня 2021 року близько 21 години 52 хвилин по вулиці Електриків, 33 в

м. Києві керував транспортним засобом «Subaru Forester» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 , в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №210243 від 31.07.2021 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний свідками та ОСОБА_1 ;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- розпискою ОСОБА_5 , який прийняв від ОСОБА_1 автомобіль «Subaru Forester», НОМЕР_1 , зобов`язався перепаркувати його за адресою вул. Електриків, 26/10та при цьому не допускати ОСОБА_1 до керування автомобілем;

- відеозаписом з боді камери, долученим до матеріалів справи.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

При цьому, твердження апелянта про те, що він не керував автомобілем, що за кермом була його дружина, суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Зазначені ним порушення не є суттєвими та такими, які б доводили невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а з матеріалів справи не вбачається будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП.

Інших обґрунтованих доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо ж стосується доводів апеляційної скарги адвоката Бевз В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року, то вони є слушними та такими, що підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обгрунтованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката Бевз Вікторії Віталіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Бевз Вікторії Віталіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Бевз Вікторії Віталіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,залишити без задоволення, постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 рокузалишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник