Справа №583/144/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Соколова Н. О.
Номер провадження 33/816/156/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Могиленець А.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,його захисника Титаренка О.М. розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 15 січня 2022 о 03 год. 15 хв. в м. Охтирка по вул. Штагера, 2 Сумської області, керував транспортним засобом RENAULT державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити, з підстав, передбачених ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що фактично він, 04 січня 2022 року їздив до своєї знайомої ОСОБА_2 і цілий день був за кермом свого автомобіля, сильно втомився, у зв`язку з чим попросив останню, щоб вона повозила його по справах на його автомобілі, на що вона погодилась. Вони довго були зайняті і поверталися додому до ОСОБА_2 близько 03 години ночі 05 січня 2022 року, а коли їхали по вулиці Штагер в м. Охтирка, їх автомобіль зупинили працівники поліції, які причини такої зупинки не пояснили. За кермом автомобіля сиділа ОСОБА_2 і працівники поліції запросили її підійти до їхнього патрульного автомобіля для перевірки документів. Він також підійшов до поліцейських, ОСОБА_2 надала їм своє посвідчення водія, а він надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль, власником якого являється. Один із працівників поліції - ОСОБА_3 запитав у нього ( ОСОБА_1 ), чи не вживав спиртного на що він відповів, що цілий день їздив за кермом і сильно втомився, а тому попросив ОСОБА_2 ( ОСОБА_2) , щоб вона повозила його на його ж автомобілі, тим більше вже була ніч і йому сильно хотілося спати.

Поліцейський наказав йому проїхати з ним до лікарні для проведення його ( ОСОБА_1 ) огляду на стан сп`яніння, запросив його до свого службового автомобіля і з цим поліцейським та з його напарником вони поїхали до Охтирської лікарні, де ОСОБА_3 запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки, за його словами, у нього ( ОСОБА_1 ) були ознаки алкогольного сп`яніння, на що він відповів відмовою, пояснивши свій стан сильною втомою, крім того він ( ОСОБА_1 ) не керував автомобілем, а керувала ОСОБА_2 .

Після цього, поліцейський ОСОБА_3 запросив його сісти у службовий автомобіль і зачитав протокол, який склав на ОСОБА_1 . У вказаному протоколі він зазначив, що « ОСОБА_1 (а його прізвище ОСОБА_1 ), 05 січня 2022 року керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер 6810 та у Охтирській лікарні відмовився. Дане правопорушення зафіксоване на службову боді камеру». Після цього він зачитав права, які передбачені статтею 63 Конституції України, а права, які передбачені статтею 268 КУпАП не роз`яснив, що вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи. Якби поліцейський склав протокол відповідно до тих обставин, які зазначені у ньому та роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, то він скористався б правовою допомогою та послугами захисника, крім того, копії протоколу йому також надано не було.

Апелянт вказує, що у вказаному протоколі зазначено, що він відмовився пройти огляд на місці, але ж за кермом автомобіля їхала ОСОБА_2 , і вона може це підтвердити, і взагалі поліцейський ОСОБА_3 не пропонував йому на місці пройти огляд, оскільки він на той час не керував належним йому автомобілем. Також у протоколі зазначено, що факт відмови зафіксовано на службову боді камеру, але на відеозаписі цього немає, щоб йому пропонували на місці пройти огляд шляхом продування алкотестера Драгер 6820, що свідчить про порушення працівниками поліції ч.5 статті 266 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначає, що вищезазначені обставини сталися 05 січня 2022 року, однак, коли він отримав постанову суду, то побачив, що в ній вказана була дана 15 січня 2022 року, крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №173554 від 05 січня 2022 року також зазначено, що 15 січня 2022 року о 03 годині 15 хвилин він керував автомобілем Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, при тому, що в цей день він взагалі не керував автомобілем і цього дня автомобіль знаходився вдома, тобто, зазначені у протоколі обставини не відповідають дійсності.

Про те, що події сталися 05 січня 2022 року свідчить і відеозапис, у протоколі про адміністративне правопорушення стоїть дата 15 січня 2022 року, а на відеозаписі - 05 січня 2022 року, також, на відеозаписі поліцейський ОСОБА_3 вказує на ОСОБА_7 , а у протоколі зазначаються різні прізвища - ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Таким чином, як зазначає апелянт, стає незрозумілим стосовно кого працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, та в який день вчинене це правопорушення, бо протокол складений 05 січня 2022 року, а правопорушення, як зазначено у вказаному протоколі, вчинене 15 січня 2022 року, тобто аж через 10 днів після складеного протоколу.

Крім того, апелянт посилається на те, що на доданому до матеріалів справи відеоматеріалі відеозйомка не безперервна, що є порушенням інспектором поліції п. 2 Глави 3 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, вона містить у собі інформацію, яка лише свідчить про спілкування поліцейського з ним, під час якого поліцейський пропонує йому пройти огляд у лікарні, але ці відеозаписи не містять інформації щодо його керування автомобілем, проведення порядку огляду на стан сп`яніння на місці, складання у його присутності протоколу, роз`яснення йому прав, ознайомлення його з протоколом та вручення копії вказаного протоколу. Таким чином, і вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №173554 від 05 січня 2022 року складений з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а тому є таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Таким чином, на думку апелянта, суддею суду першої інстанції його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення була встановлена з врахуванням протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №173554 від 05 січня 2022 року, який не може бути визнаний належним та допустимим доказом, крім того, сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, з врахуванням практики ЄСПЛ, повинні тлумачитись на користь даної особи.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Титаренко О.М., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, скасувати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2022 року та закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеофайли та допитавши свідка, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч.1 ст.251, ст.280 КУпАП).

При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

До висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП дійшов на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 173554 від 05.01.2022 р. та долученого до матеріалів справи відеозапису, однак, такий висновок судді суду першої інстанції апеляційний суд вважає таким, що суперечить фактичним обставинам справи, з врахуванням наступного.

Так, суд першої інстанції в своїй постанові визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановив, що з оглянутого в судовому засіданні відеозапису зафіксована розмова ОСОБА_1 з інспектором, в ході якої ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом та відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, повторно дослідивши в судовому засіданні зазначений відеозапис, апеляційний суд встановив, що на вказаних відео файлах відсутні будь-які дані, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і що саме він був зупинений працівниками поліції, у яких виникла підозра щодо перебування останнього у стані сп`яніння. Вказаний відеозапис містить лише розмову ОСОБА_1 з поліцією, яка відбувається в Охтирській ЦРЛ, де ОСОБА_1 сидить за столом в даній лікарні і повідомляє про те, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський роз`яснює йому права, передбачені ст.63 Конституції України, в тому числі і на юридичну допомогу.

Також, дослідивши наступний відеозапис, згідно якого події відбуваються вже в салоні службового автомобіля, де ОСОБА_1 сидить на пасажирському сидінні, а поліцейський складає на нього адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, зачитує його вголос, ОСОБА_1 ставить в ньому свої підписи та відмовляється отримувати копію даного протоколу. Як вбачається з даних відеозаписів, датою запису є 05 січня 2022 року.

Так, п.2 глави 3 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозапис ведеться безперервно до їх завершення.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах провадження відсутні належні і допустимі докази того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, тобто суб`єктом правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, як і відсутні докази щодо роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених КУпАП, при складанні відносно нього протоколу.

Крім того, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що події сталися 05 січня 2022 року, що підтверджується дослідженими відеозаписами, на яких зафіксована дата 05 січня 2022 року, а не 15 січня 2022 року як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №173554 від 05 січня 2022 року та постанові Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2022 року.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта, про те, що вищезазначені факти вказують на суттєві порушення інспектором поліції Сакович В.В. прав апелянта, а вказаний протокол носить незаконний характер його складання.

Також при розгляді апеляційної скарги, суд бере до уваги і показання допитаного апеляційним судом свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила, що 04 січня 2022 року ОСОБА_1 заїхав до неї та попрохав поїхати з ним по справах, вона погодилась та вони поїхали, за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_2 . Близько 03 години ночі їх зупинили поліцейські та попрохали пред`явити документи, вона пред`явила водійське посвідчення, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль перебувало у ОСОБА_1 , який сидів на пасажирському сидінні, поліцейський підійшов до автомобіля та попрохав ОСОБА_1 вийти та пред`явити документи, після чого вони кудись поїхали а вона залишилась біля автомобіля. Таким чином свідок ОСОБА_2 підтвердила фактичні дані про які вказував ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, матеріали даної справи не містять взагалі.

За таких обставин, за відсутності доказів, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі - закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, скасувати у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.