Справа № 276/430/22
Провадження по справі № 3/276/379/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Бобер Д.О. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого приватним підприємцем, не інваліда, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, паспорт серії НОМЕР_1 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №122387, ОСОБА_1 21.03.2022 року о 20 годині 18 хвилин в смт.Хорошів по вул.Житомирській Житомирської області керував автомобілем «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер 6810», результат огляду позитивний 1,98 проміле, чим порушив п.2.9(а) ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.ст.10, 63 Конституції України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не визнав та суду пояснив, що він 21.03.2022 року о 20 годині 18 хвилин по вул.Житомирській в смт.Хорошів Житомирської області автомобілем не керував. Поліція до нього під`їхала приблизно через 30 хвилин, після того як він припаркував автомобіль на узбіччі. Також пояснив, що їхав додому. Від інших пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. суду пояснив, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №122387 місцем вчинення адміністративного правопорушення є смт.Хорошів вул.Житомирська, а місце складання протоколу смт.Хорошів вул.Шевченка 1; його підзахисний наполягає, що алкоголь не вживав; в протоколі зазначено, що водій згоден з результатом огляду на стан сп`яніння, однак це недостовірна інформація; перед освідуванням на стан алкогольного сп`яніння працівник поліції не здійснив передбачений інструкцією до приладу «Драгер» забір повітря; до лікарні ОСОБА_1 їхати не пропонували; в поясненнях до протоколу ОСОБА_1 вказав, що з результатом освідування не згоден та просив відвезти його до лікарні; автомобілем ОСОБА_1 21.03.2022 року о 20 годині 18 хвилин в смт.Хорошів по вул.Житомирській Житомирської області не керував, поліція до нього під`їхала приблизно через 30-40 хвилин, після того як він припаркував автомобіль на узбіччі, а тому факт керування не підтверджено. Також Александрович Д.О. у своєму клопотанні зазначив, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився з використанням таких технічних засобів, які відсутні у списку технічних засобів, що використовуються для огляду та що газоаналізатор Drager Alcotest 6810 не зареєстрований в Україні, а тому не може застосовуватися для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння.

Допитаний як свідок в судовому засіданні інспектор СРПП відділення поліції №4 ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 21.03.2022 він перебував на блокпості в смт. Хорошів разом з працівниками районного військомату та здійснювали контроль за пропуском громадян. На блокпосту по вул. Житомирській, який веде із с. Поромівка, ОСОБА_1 спочатку перевіряв працівник військомату, а потім покликали його для перевірки документів на транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 . Однак останній не дочекавшись перевірки всіх документів поїхав в напрямку центру смт. Хорошів, в зв`язку з чим свідком та працівниками військомату прийнято рішення наздогнати вказаний транспортний засіб на автомобілі одного з працівників, що перебували на блокпосту. Наздогнали автомобіль «Опель», яким керував ОСОБА_1 по вулиці Шевченка, 1 в смт. Хорошів біля церкви, заблокували його автомобіль та відразу ним було викликано групу патрульної поліції відділення поліції №4, які прибули на місце за кілька хвилин. Крім водія ОСОБА_1 в машині більше нікого не було. Оскільки у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що він погодився, після проведеного тесту він з результатом погодився, від огляду в медичному закладі відмовився, в зв`язку з чим на ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також вказав, що відео-фіксація того, як вони наздоганяли ОСОБА_1 не проводилась, так як у нього на блокпості не було боді-камери, така камера була у патрульних, які прибули на його виклик.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Александров Д.О., допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а так само і особа, яка відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, керувала транспортним засобом, оскільки правопорушення за ст.130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли така особа розпочала рух і рухалась на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до Розділу І п.п. 2-4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поліцейський посилається на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи.

Судом встановлено, що з відеозапису наданого працівниками поліції не видно керування ОСОБА_1 21.03.2022 року о 20 годині 18 хвилини в смт.Хорошів по вул. Житомирській автомобілем Опель Віваро, номерний знак НОМЕР_2 , а ОСОБА_1 під час судового засідання категорично заперечив факт керування ним транспортним засобом перед прибуттям працівників поліції та його освідуванням.

Крім того, пояснення свідка ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні щодо зупинення автомобіля, яким керував ОСОБА_1 по вул. Шевченка, 1 в смт. Хорошів біля церкви внаслідок його переслідування суперечить змісту рапорту інспектора СРПП ВП №4 ОСОБА_3 від 07.07.2022, наданого на запит суду від 23.06.2021 щодо надання доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній був зупинений на блокпості військовими ЗСУ для перевірки документів, в ході спілкування у ОСОБА_1 були встановлені ознаки сп`яніння, після цього було повідомлено наряд поліції, які на блокпості освідували ОСОБА_1 на приладі «Драгер».

Крім того, до протоколу не долучено жодного пояснення свідків, які з показів інспектора СРПП ВП №4 ОСОБА_3 були присутні під час зупинки та освідування ОСОБА_1 .

Інших матеріалів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 21.03.2022 року о 20 годині 18 хвилини в смт.Хорошів по вул. Житомирській працівниками поліції суду не надано.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, відділенням поліції на запит суду від 15.07.2022 не надано у повному обсязі документів, які підтверджують можливість використаннягазоаналізатора Drager Alcotest 6810 для проведення освідування на стан сп`яніння, зокрема, на долучено додатки до Сертифікату відповідності №UA.TR.039.645, в яких зазначено конкретний перелік газоаналізаторів Drager Alcotest, на яких поширюється вказаний Сертифікат.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

П.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З врахуванням сукупності вищевказаних доказів, суд визнає недостовірнимидані протоколу про адміністративне правопорушення та матеріали справи додані до протоколу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 21.03.2022 року о 20 годині 18 хвилини в смт.Хорошів по вул. Житомирській керував автомобілем Опель Віваро, номерний знак НОМЕР_2 та що його огляд проведено із застосуванням технічного засобу, який має відповідний сертифікат відповідності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Належних та достатніх доказів, отриманих з дотриманням встановленого Законом порядку, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до протоколу не долучено.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 03.08.2022.

Суддя: Д.О. Бобер