П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі особи відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із УПП в Закарпатській області ДПП відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №315740 від 02.02.2022 вказується, що 02.02.2022 о 16 год. 05 хв. в м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 30, водій ОСОБА_1 керував т.з. перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку, у медичному закладі, у лікаря нарколога, та підтверджується висновком мед. закладу №811/49, від 02.02.2022, від керування т.з. відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

21.02.2022 від ОСОБА_1 , надійшли письмові заперечення, в яких зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, при цьому вказує на те, що 02.02.2022р. о 18.00, він особисто звернувся до того самого лікаря з проханням провести повторний огляд, оскільки за кермом він не вживає ні алкогольних, ні наркотичних, ні будь-яких інших заборонених препаратів. На основі огляду було складено Протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння № 87. З даного протоколу чітко вбачається, що ознак сп`яніння не виявлено. Вказаний протокол ним додано в додатку до заперечень.

При цьому повідомив, що 04.02.2022р. його повторно зупинили і відправили на освідчення до медичного закладу. З висновку, який був складений о 01.35 вбачається, що нічого не виявлено (копію додано до заперечень). При цьому зазначає, що перше освідчення, яке відбулось через 1 годину 30 хвилин і друге яке відбулось через 1,5 доби чітко вказують на його не винуватість.

Просив провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку із відсутністю в їх діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

11.03.2022 року від ОСОБА_1 , надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії Акту медичного огляду від 02.02.2022 який надійшов на його запит.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив наявність вини в його діях, просив закрити провадження у зв`язку з цим. Вказував, що був знервований дуже, оскільки постійно його зупиняють працівники поліції, та возять до нарколога на проходження огляду, за останній тиждень чотири рази таке було. Тому саме він був у збудженому стані. Пояснив, що самостійно погодився пройти огляд у лікаря нарколога в медичному закладі, оскільки був впевнений, що жодних заборонених засобів не вживав, та не вживає. Тим більше останні та наступні рази завжди негативний висновок був при проходженні огляду. Зазначив, що не погоджуючись з висновком лікаря повторно пройшов одразу після надання такого висновку в цьому ж закладі у того самого лікаря огляд. Вказував, що дійсно жінка давала йому від кашлю сироп дитячий ОСОБА_3 , можливо саме внаслідок від вживання такого стався такий випадок.

В судовому засіданні від 18.04.2022 було допитано працівника УПП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яким було складено протоко про адміністративне правопорушення. Так, він повідомив, що 02.02.2022, ним під час патрулювання, було виявлено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, на що він погодився. В результаті огляду у ОСОБА_1 , було виявлено стан сп`яніння в результаті вживання наркотичних речовин. В подальшому працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування водієм транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення заперечував, зазначив, що не вживав та не вживає наркотичних речовин взагалі, та алкогольних напоїв коли керує автомобілем. Просив, врахувати що згідно інструкції до медичного препарату ОСОБА_3 не впливає на здатність керувати автомобілем та виконувати роботи, що потребують підвищеної уваги. Просив при розгляді справи врахувати надані ним докази та покази лікаря, який проводив його огляд.

В судовому засіданні допитаний працівник поліції ОСОБА_5 , пояснив, що у вказаний в протоколі дату та час, зупинили машину, водій ОСОБА_1 поводився дивно, був збуджений, на що йому запропонували пройти медичний огляд у лікаря нарколога, він пройшов такий огляд, лікар надав висновок що він в стані наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 почав сперечатись, вказував що не вживає жодні наркотичні засоби, дійсно складались адміністративні матеріали відносно водія ОСОБА_1 ..

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 А ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення додано диск, однак відеозаписи на такому відсутні.

Відповідно до ст.ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції)

Відповідно до п. 3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Так, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено DVD диск, при дослідженні якого було встановлено, що відеозаписів на ньому не міститься. Що в свою чергу суперечить вказаним вище вимогам.

В судовому засіданні працівник поліції Гарасим І.М., зазначив, що під час проведення огляду ОСОБА_1 , з метою виявлення стану сп`яніння, велася відео фіксація, чому на диску відсутні відеозаписи не знає.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.266КУпАП та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням Інструкції, вважається недійсним.

Згідно пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735(далі - Інструкція), метою відповідного огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`яна казом МВС України та МОЗ України №1452/735від 09.11.2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі Інструкція).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.п.7, 8, 12, 13, 22 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. І лише згодом,за результатами медичного огляду складається висновок щодо результатів медичного огляду.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, такий складено відносно ОСОБА_1 , за те, що він керував т.з. в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком мед. закладу №811/49, від 02.02.2022. Вказаний висновок додано до матеріалів справи. Зі змісту висновку, вбачається, що огляд ОСОБА_1 , проведено о 16:30 год. 02.02.2022. Висновок за результатами огляду: наркотичне сп`яніння (MORP). Поряд з цим, висновок не містить номеру акта огляду на підставі якого такий видано.

Окрім того, до матеріалів справи ОСОБА_1 , додано акт на підставі якого було складено вказаний вище висновок. У акті медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено 02.02.2022 о 16 год. 30 хв. заключний діагноз: MORT позитивний, стан спяніння в результаті вживання наркотичних речовин. Сам Акт не містить номеру реєстрації.

При цьому у даному акті вказано на те, що артеріальний тису у ОСОБА_1 180/120, а пульс 94. На підвищений тиск вказував у своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні лікар який проводив огляд. Згідно акту огляду ОСОБА_1 під час такого вказав, що приймав препарат назву якого не міг згадати. Вказане узгоджується із наданими ним у попередніх судових засіданнях поясненнями. Так, він зазначав, що жінка давала йому ліки від кашлю ОСОБА_6 .

Судом при розгляді справи досліджено також протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння №87 від 02.02.2022. Зі змісту якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 , 02.02.2022 о 18:00, проводився у тому самому закладі охорони здоров`я, та тим самим лікарем, тобто у КМП ЗОМЦПЗ та МЗ лікарем ОСОБА_7 , причина проведення огляду: конфліктна ситуація. При цьому, згідно заключення: ознак сп`яніння виявлено не було, артеріальний тиск в нормі 140/100 пульс 86.

Судом для з`ясування причин наявності двох різних заключень, висновків в судове засідання було здійснено виклик лікаря, який проводив огляди. Так, ОСОБА_7 , пояснив в судовому засіданні, що під час проведення першого огляду за направленням працівників УПП в Закарпатській області, та в їх присутності, дійсно було проведено огляд ОСОБА_1 , при проведені тесту біологічного середовища, що був об`єктом дослідження був позитивний тест на MORP. Загальний стан, був схожий на гіпертончсний криз: підвищений артеріальний тиск та пульс, що могло бути спровокованим і сильним стресом або вживанням амфітаміну. При цьому, він повідомив лікаря про те, що прийняв препарат від кашлю, який дала йому жінка назву не пам`ятає.

Щодо повторного огляду, то лікар ОСОБА_7 , поясни, що ОСОБА_1 , був вже спокійніший, артеріальний тиск та пульс значно менші, та ознак сп`яніння виявлено не було після дослідження аналізів.

Так, лікар пояснив, що дійсно проводив огляд ОСОБА_1 02.02.2022, в закладі охорони здоров`я за місцем роботи КМП ЗОМЦПЗ та МЗ, на підставі направлення працівників поліції та у їх присутності. Під час проведення огляду, у ОСОБА_1 , був позитивний тест на вміст Morp. Таким чином, заключний діагноз він поставив: стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин, тести на інші речовини були негативним. Разом із тим, лікар зауважив, що у ОСОБА_1 , був підвищений артеріальний тиск та пришвидшене серцебиття, що вказувало на імовірний гіпертонічний криз в останнього на його думку. Взагалі він думав що ОСОБА_1 був під дією амфетаміну, тому перші тести робились саме на вміст їх складових. Коли вони були негативними, вирішив зробити тест на Morp., який і показав позитив, але з малим вмістом. Лікар зазначив, що ОСОБА_1 , при огляді вказував на те, що він не вживав заборонених речовин чи алкоголю, однак приймав ліки від кашлю назву яких він не пам`ятав на той час. Сильно обурився, що результат саме такий.

При цьому ОСОБА_7 , пояснив, що після цього, того ж дня, він проводив огляд ОСОБА_1 повторно, який звернувся до лікарні самостійно для проходження повторного огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Так, лікарем приблизно через півтори години було повторно проведено огляд ОСОБА_1 , відібрано зразки та проведено тести, в результаті якого стану сп`яніння встановлено не було, про що складено протокол огляду №87 від 02.02.2022.

Разом із тим лікар зазначив, що вживання деяких лікарських препаратів проти кашлю, зокрема ОСОБА_6 , можуть впливати на результати проведення тесту щодо наявності в біологічному матеріалі такої наркотичної речовини як Morp, при цьому в невеликих дозах, як у даному випадку. Окрім того, лікар ОСОБА_7 вказав, що ОСОБА_1 , при огляді зазначав, що приймав ліки від кашлю, а в склад таких препаратів входить потерпіт, що в шлунку розщеплюється, і показує морфій. При цьому, це відбувається протягом не довгого часу, тому коли ОСОБА_1 проходив огляд вдруге, результат тесту був негативний. Лікар відзначив і те що при повторному огляді останній був значно спокійніший, в нього був нормальний артеріальний тиск та серцебиття. Як зазначив лікар, якби ОСОБА_1 вживав саме морфій постійно, то він би так швидко не вивівся, а відтак і при повторному огляді тест на морфій був би позитивним.

ОСОБА_7 пояснив у судовому засіданні, що обидва огляди було проведено вірно на його думку, обидва заключення і про виявлення стану сп`яніння і про відсутність такого стану є вірними. Поряд з цим, пояснити причини відсутності відомостей у висновку №811/49, від 02.02.2022 про акт огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, та відсутність реєстраційного номера в акті огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння на підставі якого складено висновок не зміг.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст.251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до п.п. 8, 10, 12 Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 звертався з проханням проходження лабораторного дослідження з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до вищезазначених вимог Інструкції було необхідним проведення лабораторних досліджень, проти чого ОСОБА_1 не заперечував.

При цьому, враховуючи доводи ОСОБА_1 , про те, що він вживав лікарські засоби, а також з огляду на пояснення лікаря ЗОНД щодо впливу вищевказаних ліків на вміст та наявності в біологічному матеріалі такої наркотичної речовини як Morp. При цьому, згідно пояснень лікаря, перебування останнього в стані сп`яніння було встановлено додатково за клінічними ознаками, які в подальшому були відсутні при повторному огляді.

Разом з тим, в такому разі йому було необхідним проведення саме повторного дослідження, зважаючи, на наявність вказаних вище клінічних ознак, які зафіксовані в ОСОБА_1 під час медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поряд з цим, відповідно до фотокопії протоколу медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №87 від 02.02.2022 року, проведеного огляду о 18.00 год. ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання наркотичних засобів.

Крім того, ОСОБА_1 стверджував про неодноразові, як до цього часу, так і після, зупинки працівниками поліції та проходження медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок чого не виявлено жодного разу такого стану сп`яніння. Вказані доводи підтверджуються зокрема також копією висновку №52 від 04.20.2022 року медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 тверезий.

Відповідно до п. 15 та п. 16 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Поряд з цим у висновку №811/49, від 02.02.2022 відсутні відомостей про акт огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, та відсутні відомості про реєстраційний номер в акті огляду від 02.02.2022 проведеному 16.30 год. на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння на підставі якого складено сам висновок. Лікар пояснити вказані розбіжності в судовому засіданні не зміг.

Таким чином, вказані вище вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виконані не були, що, відповідно до п.22 згаданої Інструкції тягне за собою недійсність висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції.

З огляду на викладені обставини в даному конкретному випадку, наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів методичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від №811/49, від 02.02.2022 складений з порушеннями і не може бути належним і допустимим доказом.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 , працівниками поліції не дотримано вимог закону щодо фіксації проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені обставини свідчать про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення і стан доказів, доданих до протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки є обґрунтовані сумніви в тому, що водій ОСОБА_1 02.02.2022 о 16 год. 05 хв. в м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 30, керував т.з. перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та містять істотні недоліки. Відтак, оцінюючи кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що у справі відсутні достатні і достовірні докази, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем був в стані наркотичного сп`яніння, що відповідно виключає в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, яке ставиться йому в провину.

Окрім того, дослідженні наявні в матеріалах справи докази не дають змоги дійти висновку про доведеність беззаперечно вини ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, вважаю, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на викладене, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, у діях водія ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.130, ст.ст.247,252,280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош