Дата документу Справа № 337/6192/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/6192/21 Головуючий в 1 інст. Мурашова Н.А.
Провадження №33/807/207/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Ями Д.М., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2021 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 20.10.2021р. о 12.21год. біля буд.6 по вул. Хортицьке шосе у м. Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), в порушення п.2.5 ПДР України від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що відеозапис долучений до справи не є безперервним та містить сліди редагування, а тому відеозапис слід визнати недопустимим доказом. В порушення вимог ст. 266 КУпАП пройти огляд на місці йому не пропонували, причину зупинки транспортного засобу поліцейські не повідомили, на відеозаписі відсутні ознаки будь-якого сп`яніння у апелянта.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Ями Д.М., які підтримали апеляційну скаргу, акцентувавши увагу суду на недотриманні працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суду апеляційна інстанція не може погодитися у зв`язку з наступним.

Матеріали справи схиляють апеляційну інстанцію до висновку, що місцевий суд не звернув увагу на певні обставини.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність жодного належного обґрунтування висновку районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.

Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а також було порушено процедуру огляду передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З оглянутого відеозапису не вбачається наявність візуальних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , на ньому лише фрагментами зафіксовано, як працівник поліції повідомляє водію про ознаки сп`яніння у вигляді тремтіння рук і одразу пропонує проїхати до медичного закладу. Між тим мова, поведінка ОСОБА_1 , його рухи є адекватними, поведінка останнього не надавала будь-яких об`єктивних підстав для висновку про наявність у останнього ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, які до того ж не були озвучені працівником патрульної поліції.

Отже, на переконання апеляційного суду сукупність певних ознак не вказує на наявність підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а зафіксовані на відео обставини щодо підозр перебування водія у стані наркотичного сп`яніння вочевидь не відповідають відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння з зазначенням відповідних ознак.

Звертає на себе увагу те, що на відео зафіксовано зазначення працівником патрульної поліції лише обставини тремтіння рук, а зміст протоколу містить вже посилання на наявність інших ознак наркотичного сп`яніння, які не були встановлені працівниками поліції під час спілкування із водієм.

Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням, оскільки лише дійсна наявність ознак певного сп`яніння у водія надає працівникам поліції право проводити на місці зупинки транспортного засобу процедуру медичного огляду або пропонувати такий огляді у медичному закладі.

Окремо слід зауважити, що оглянуте відео демонструє дії працівників поліції, які фактично зводилися до отримання незгоди ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у медичній установі, що за відсутності жодних об`єктивних підстав для такої пропозиції, слід вважати формальним підходом з боку працівників поліції.

Сукупність наведених вище обставин переконують суд у штучності створеної ситуації, і вочевидь не слугують підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.

Отже, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КупАП апеляційний суд дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.

А тому, посилання ОСОБА_1 щодо порушення процедури огляду є підтвердженим.

Також, слід відмітити, що відеозапис в порушення вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції

із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженою наказом від 18.12.2018 р. № 1026 щодо безперервної відеозйомки, надано вибірково та фрагментами, що не відповідає наведеним положенням.

При цьому, заявлені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді: зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці не знайшли свого підтвердження у наданому відеоматеріалі, з якого до того ж вбачається, що такі ознаки працівником поліції взагалі не були озвучені.

З`ясування цих обставин також має вирішальне значення, оскільки саме наявність таких дійсних ознак надає можливість працівникам патрульної поліції запропонувати проходження медичного огляду та усуває сумніви у дотриманні певної процедури з боку працівників патрульної поліції та утримує від формального підходу до з`ясування всіх обставин.

Отже, викладені у протоколі про адміністративне правопорушеннявідомості є лише відображенням позиції працівників поліції і за своєю суттю фактично є обвинуваченням, яке має бути доведеним.

Зважаючи на вказані порушення, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння вважається недійсним, а відтак зібрані по справі докази не можна визнати належними та допустимими й такими, які «поза розумним сумнівом» доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, суттєво не впливає на висновки суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову районного суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПскасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник