Справа № 550/141/22
Провадження № 3/529/104/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення складені Сектором поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, які надійшли для розгляду по суті на підставі постанови Полтавського апеляційного суду від 07.04.2022 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає по АДРЕСА_1 , Російської федерації, не працюючої, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 23.02.2022 близько 18 год. 15 хв. вчинила домашнє насильство за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , а саме вчинила умисні дії психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , які виразились у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої та її малолітній доньці ОСОБА_3 ,2016 р.н., яка на той час перебувала у будинку.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визнає у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності.

Враховуючи, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою, тому розгляд справи проведено у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому диспозиція ст.173-2 КУпАП не вимагає доведення факту завдання реальної шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства підтверджується сукупністю доказів, які взаємоузгоджуються між собою, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №132621 від 23.02.2022;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 23.02.2022 її мати ОСОБА_1 , перебуваючи вдома у стані алкогольного сп`яніння вчинила відносно неї насильство в сім`ї, що виразилось у висловлюваннях в її адресу нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, при малолітній доньці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- особистими письмовими поясненнями правопорушниці ОСОБА_1 від 23.02.2022 року.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлені.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, винність якої у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність призначення їй адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП так як саме це адміністративне стягнення відповідатиме вчиненому нею правопорушення та буде достатнім для перевиховання правопорушниці і недопущення вчинення нею подібних дій в подальшому.

Підстав для застосування ст.22 КУпАП суд не вбачає.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 за ухвалення судом постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33 ч. 2, 173-2 ч. 1, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок, який стягнути на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд.

Суддя Л.Є. Петренко