КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/515/2022
Головуючий в суді першої інстанції: Котвицький В.Л.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням цифрового засобу зв`язку програмного забезпечення «Viber» апеляційну скаргу захисника Улибіної Вікторії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисників: Улибіної В.О., Піліпенка Д.О.
В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 14 серпня 2021 року о 19 год. 00 хв. у м. Києві по вул. Дніпровська набережна, 28, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mersedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат огляду позитивний - 1,01 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує на те, що постанова прийнята передчасно та з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено в порушення вимог КУпАП.

Як вважає захисник, протокол про адміністративне правопорушення було складено не встановленою особою, зокрема старшим лейтенантом поліції Шияном В.М., який не входив до складу екіпажу поліції, яким було зупинено ОСОБА_1 .

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що до протоколу долучено відеозапис з боді-камер, які не видавалися у користування старшому лейтенанту поліції Шияну В.М. , що свідчить про неправомірність складання протоколу зазначеною особою, а також проведення ним огляду на стан сп'яніння водія.

Поряд з цим, захисник зазначає про те, що бланк протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ 215255 був виданий працівнику поліції Яременку В.В. , який ніс службу в іншому екіпажі, що також не надає можливість встановити правомірність складання даного протоколу, саме старшим лейтенантом поліції Шияном В.М.

В той же час, у своїх доводах захисник посилається на те, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог КУпАП та відповідної інструкції.

Зокрема, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» зазначив про свою незгоду із його результатами, про що зроблено відповідний запис у протоколі. Однак, як вказує захисник, працівники поліції запропонувавши йому проїхати до закладу охорони здоров'я, не надали ОСОБА_1 відповідне направлення, що унеможливило проходження його огляду на стан сп'яніння у лікаря-нарколога.

Оскаржуючи постанову суду, апелянт також стверджує про те, що огляд на стан алкогольного сп'янінняОСОБА_1 проводився працівниками поліції приладом, сертифікат дії якого втратив свою чинність.

Поряд з цим, захисник звертає увагу на невірні показники температури, які були зазначені у роздрукованому чеку приладу «Драгер» після огляду особи на стан сп'яніння. Зокрема, на момент такого огляду ОСОБА_1 температура повітря становила + 28,5 С, в той час як у чеку зазначено + 35 С.

Крім того, апелянт у своїх доводах зазначає про технічні несправності принтера, який друкував чек газоаналізатора «Драгер». На думку захисника, вказані невідповідності усіх приладів, за допомогою яких проводився огляд на стан сп`яніння водія, свідчать про недостовірність результатів тесту та ставить під сумнів їх використання в якості доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Підсумовуючи, захисник вважає, що в даному випадку, суду першої інстанції не було надано належних, допустимих та переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисників Улибіної В.О. та Піліпенка Д.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, з огляду на таке.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складання протоколу відносно нього здійснювалося не встановленою особою, зокрема старшим лейтенантом поліції Шияном В.М., в той час як відеокамери, на які було зафіксовано огляд на стан сп`яніння водія, видавалися старшому лейтенанту поліції Задорожньому В.Є. та сержанту поліції Служалому А.А., які і зупинила ОСОБА_1 . Крім того, захисник зазначає, що бланк адміністративного протоколу був наданий патрульним поліції, який ніс службу в зовсім іншому екіпажі, що ставить під сумнів правомірність дій старшого лейтенанта поліції Шияна В.М .

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуться на вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 був складений старшим лейтенантом Національної поліції України Шияном В.М. Відповідно до роздрукованого чеку газоаналізатора «Драгер» огляд на стан сп`яніння водія також проводився зазначеною особою.

Положеннями ст. 255 КУпАП встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення, серед іншого, передбачені ст. 130 КУпАП складаються посадовими особами органів Національної поліції.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства хорони здоров'я № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Види спеціальних звань поліцейських встановлені ст. 80 Закону України «Про національну поліцію», серед яких зазначено і старший лейтенант.

В той же час, відповідно до листа Національної поліції України №522841/11/7/02-2022 від 14 лютого 2022 року, старший лейтенант поліції Шиян В.М. 14 серпня 2021 року з 08 год.00 хв. по 20 год. 00 хв. ніс службу на території Дарницького району м. Києва у складі екіпажу «0205».

Тобто з наданої відповіді Національної поліції України вбачається, що зазначена особа несла службу 14 серпня 2021 року та у відповідності до положень закону, мала право на складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а також правомірно провела огляд на стан сп`яніння водія.

Крім того, зазначення апелянтом про те, що відеокамери, на яких було зафіксовано огляд водія на стан сп`яніння, видавались іншим патрульним поліції, жодним чином не впливає на правомірність проведення такого огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення, саме старшим лейтенантом поліції Шияном В.М.

При цьому, як вбачається з відеозапису з місця події, бланк протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №215255 був дійсно наданий патрульним поліції з іншого екіпажу, оскільки у працівників поліції, які зупинили ОСОБА_1 закінчилися бланки протоколу.

Так, надання бланку протоколу працівником поліції з іншого екіпажу, у відповідності до положень закону, також не може впливати на правомірність складання такого протоколу відносно ОСОБА_1 .

В той же час, в своїх доводах захисник посилається на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія проводився працівником поліції в порушення вимог закону. Зокрема, як зазначає захисник, з урахуванням незгоди водія з результатами огляду, проведеного за допомогою приладу «Драгер», патрульним поліції не було видано ОСОБА_1 направлення на проходження його огляду у найблищому закладі охорони здоров'я.

Однак зазначені доводи захисника не ґрунтуються на положеннях закону.

Так, згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться лише, у разі його незгоди на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 дав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`янінняна місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів. Після проходження такого огляду ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції проїхати до лікаря-нарколога в медичний заклад, для проходження огляду на стан сп`яніння, заявив, що: «до лікаря-нарколога їхати не потрібно».

Апеляційний суд зазначає, що процедура огляду особи на стан сп`яніння, розпочинається з виявлення працівниками поліції у водія ознак сп`яніння та завершується отриманням результатів такого огляду або відмовою особи від проходження огляду. При цьому, оформлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно особи за результатами огляду, є початком провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з досліджуваного судом відеозапису, після отримання результатів тесту, які були зафіксовані на приладі «Драгер», працівник поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога, на що він не висловив свою незгоду з результатами тесту та однозначне бажання проїхати до медичної установи, саме до складання адміністративного протоколу.

В той же час, зауваження до протоколу щодо того, що ОСОБА_1 бажає проїхати до лікаря-нарколога були висловлені ним та записані до протоколу, вже після його складання, тобто коли вже було розпочате адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 .

Тобто посилання захисника про те, що ОСОБА_1 заперечував щодо результатів тесту приладу «Драгер», про що зазначено у протоколі, не є слушними.

Крім того, доводи апелянта про відсутність в матеріалах провадження направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров'я є непереконливими, оскільки таке направлення видається в разі згоди водія пройти огляд в медичному закладі, про яке водій зазначає до початку адміністративного провадження.

Отже, вбачається, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена поліцейськими з дотриманням положень ст. 266 КУпАП, а також вимог Інструкції.

Поряд з цим, оскаржуючи постанову суду першої інстанції, апелянт зазначає, що прилад «Драгер», за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був не сертифікований, оскільки строк дії такої сертифікації сплинув ще 28 березня 2017 року.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори: «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest6820», «Alcotest6810», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6820» поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків.

Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, зокрема Драгер «Алкотест 6820», міжповірочний інтервал приладу становить один рік.

Як вбачається з роздрукованого результату приладу Драгер «Алкотест 6820», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, останнє калібрування приладу проводилось 02 грудня 2020 року, а ОСОБА_1 проходив огляд настан сп`яніння 14 серпня 2021 року, тобто до закінчення терміну повторної повірки та калібрування приладуДрагер «Алкотест 6820».

З огляду на таке, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо недійсності результату тесту, у зв'язку з тим, що у прилада сплинула сертифікація.

В той же час, апелянтом звертається увага на те, що на роздруківці результату тесту вказана температура навколишнього середовища є + 35 градусів, в той час як температура в день огляду становила + 28,5 градусів тепла.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи захисника не є слушними.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, перед проходженням тесту в присутності ОСОБА_1 та свідків алкотестер був приведений в робочий стан, зроблений тест для перевірки відсутності вмісту алкоголю в ньому, ОСОБА_1 був наданий мундштук в герметичній упаковці, після чого останній зробив видих в прилад і було встановлено 1,01 проміле алкоголю.

Так, на думку апеляційного суду, можлива відмінність температури навколишнього середовища, зазначеної на роздруківці тесту з дійсною, за наявності у ОСОБА_1 1,01 проміле алкоголю, не вплинуло на загальний результат тесту.

В той же час, несправності принтера, за допомогою якого роздруковувався чек газоаналізатору «Драгер», жодним чином не впливають на результат, який був встановлений безпосередньо приладом. А тому наведені доводи захисника щодо технічних несправностей принтера не можуть бути безумовними підставами для визнання недійсними результатів тесту, скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, а викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу захисника Улибіної В.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун