1Справа № 335/1062/22 3/335/634/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2022 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності Моїсеєнка І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася,
за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330442 від 23.01.2022 року, ОСОБА_1 , 23.01.2022 року о 10 год. 50 хв., в м. Запоріжжі, по вул. Перемоги/бул. Центральний, керувала автомобілем «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, під час зміни напрямку руху не переконалась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку та залишила місце ДТП, чим порушила 2.10. а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
В ході розгляду справи, представник ОСОБА_1 з протоколом складеним відносно останньої не погодився. В суді пояснив, що наміру вчиняти адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не мала, вона залишила місце ДТП, оскільки з водієм іншого ТЗ вони домовились не викликати співробітників поліції щодо аварії. ОСОБА_1 з іншим водієм домовилися мирно владнати спірні питання шляхом надання грошових коштів, поїхала за ними, а приїхавши на місце дізналася, що водій іншого ТЗ викликав щодо події поліцію.
Представник наголошує суду, що ОСОБА_1 поспілкувавшись з водієм, разом домовились про відшкодування нею заподіяних збитків. Надала йому частину коштів, після цього, вона з місця пригоди поїхала за ще грошима, оскільки працівників поліції вони не викликали. Наміру приховувати ДТП не мала. Представник просив провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Вислухавши представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності, вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях особи складу правопорушення, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно п. 2.10 а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10. ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, винна особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За змістом ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Як вбачається з пояснень, наданих представником ОСОБА_1 в судовому засіданні, останній підтверджує факт причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, однак зазначив, що після події ОСОБА_1 з іншим водієм автомобіля домовились про відшкодування нею заподіяних збитків, та сплативши їх частину, відїхала за іншою частиною, а повернувшись дізналась, що водій іншого ТЗ без її згоди викликав працівників поліції.
Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно залишила місце пригоди, оскільки остання не приховувала факту ДТП та не заперечувала того, що відбулося зіткнення з іншим автомобілем, однак поїхала з місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вони з водієм домовились про відшкодування заподіяних збитків. ОСОБА_1 вважала, що у водія претензій до неї немає.
Враховуючи обставини події, а саме повернення водія на місце ДТП, то у ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, отже в її діях відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки матеріали справи не містять прямих доказів навмисного залишення ОСОБА_1 місця ДТП з умислом уникнути відповідальності та покарання за вчинене адміністративне правопорушення, в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, за таких обставин вважаю, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 122-4, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров