Справа № 747/60/22
Провадження№ 3/747/33/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2022 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка матеріали, що надійшли з Апарату Верховної Ради України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , директора Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-19 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №29-сп.125-2021, складеного головним консультантом відділу контролю Апарату Верховної Ради України 14 січня 2022 року, ОСОБА_1 , як посадова особа, не надав інформацію на депутатське звернення народного депутата ОСОБА_2 від 09.11.2021 року № 136/09 щодо надання інформації, пов`язаної з реалізацією основних видів лісопродукції. Відповіддю від 25.11.2021 № 45 за підписом ОСОБА_1 запитувана інформація не надана, зазначено, що за своїм змістом депутатське звернення ОСОБА_2 не є пропозицією, а вимогою. Таким чином, ОСОБА_1 , не надавши інформацію на звернення народного депутата України, вчинив адміністративне правопорушення, що посягає на встановлений порядок управління, передбачене ч.1 ст 188-19 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному не визнав, і суду показав, що фактично депутатське звернення народного депутата ОСОБА_2 від 09.11.2021 не є зверненням по суті та по змісту, так як містить в собі декілька вимог з наданням розгорнутої інформації, аналізів цін на деревину, тощо, що є фактично депутатським запитом, який формується і розглядається зовсім в іншому порядку, як це передбачає Закон України «Про статус народного депутата України». У разі потреби в отриманні від підприємства необхідної інформації для здійснення народним депутатом своїх депутатських повноважень її буде надано згідно депутатського запиту, сформованого у відповідності до вимог закону.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що народний депутат України ОСОБА_2 09.11.2021 звернувся до Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво» в порядку, передбаченому ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України, з депутатським зверненням № 136/09 щодо надання службової інформації, у якому просив надати порівняльний аналіз цін на твердолистяні породи, що знаходяться на території підприємства, надати порівняльний аналіз цін на хвойні породи, що знаходяться на території підприємства, надати прайсові та реалізаційні ціни на вказані породи, надати інформацію про спосіб їх продажу (аукціон або прямий договір) та перелік найбільших покупців контрагентів (договори), надати обсяги у м 3 за перші три квартали 2021 року на вказані породи, надати інформацію про переважні в виробництві розміри (ширина, товщина та довжина) пиломатеріалу та їх ціни (США або ЄВРО). Листом від 25.11.2021 № 45 у відповідь на депутатське звернення ОСОБА_1 повідомив народного депутата, що звернення містить в собі не пропозицію, а вимогу надати відповіді на питання, що стосуються ведення підприємством господарської діяльності, а право народного депутата на відповідну вимогу регулюється ст. 15 Закону України «Про статус народного депутата» та реалізується через депутатський запит, який вноситься депутатом у письмовій формі та розглядається на засіданні Верховної Ради України. В разі потреби в отриманні від підприємства необхідної для здійснення депутатських повноважень інформації, її буде надано в порядку, передбаченому Законом України «Про статус народного депутата України» після надходження до ДП «Талалаївкарайагролісництво» відповідного депутатського запиту, сформованого та розглянутого відповідно до вимог ст. 15 даного Закону.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення. Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. Частиною 1 статті 188-19 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недодержання встановлених законом строків надання відповіді на звернення народного депутата України, ненадання, надання неправдивої або неповної інформації на таке звернення.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про статус народного депутата України» передбачено право народного депутата на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об`єднань громадян з питань, пов`язаних з депутатською діяльністю, і брати участь у розгляді порушених ним питань. Депутатським зверненням в розумінні Закону України «Про статус народного депутата України» є викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції. Таким чином, підстави для реалізації народним депутатом свого суб`єктивного права на депутатське звернення пов`язуються виключно з питаннями, пов`язаними з депутатською діяльністю народного депутата, який в межах реалізації своєї функції з представництва Українського народу, повинен діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Але народним депутатом ОСОБА_2 у його депутатському зверненні від 09.11.2021, адресованому Талалаївському районному дочірньому агролісогосподарського спеціалізованому підприємству «Талалаївкарайагролісництву» вбачається, що воно за своїм змістом не є фактично пропозицією надати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до компетенції райагролісництва, як це законодавчо встановлено положенням ст 16 Закону України «Про статус народного депутата України», а є вимогою надати розгорнуті відповіді та інформацію на ряд питань, аналіз певного виду інформації, тобто за своєю суттю не є депутатським зверненням. Вказане твердження суду підтверджується також Рішенням Конституційного Суду України у справі про звернення народних депутатів України до Національного банку України від 05 березня 2003 року, яке є обов`язковим до виконання на території України, яким роз`яснено, що за своїм змістом депутатське звернення не має імперативного характеру і заявляється народними депутатами України самостійно. Такі звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються народним депутатом України.

Як уже зазначено судом відповідно до положень ст.16 Закону України «Про статус народного депутата України», депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції. В той же час в статті 15 Закону України «Про статус народного депутата України» визначено поняття депутатського запиту - це вимога народного депутата до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ і організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, дати офіційну відповідь з питань, віднесених до їх компетенції. Тобто, на відміну від запиту звернення - це викладена у письмовій формі пропозиція народного депутата України зазначеним вище адресатам здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції. За своїм змістом депутатське звернення не має імперативного характеру і заявляється народними депутатами України самостійно. Такі звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються народним депутатом України.

Разом з тим, зі змісту депутатського звернення народного депутата ОСОБА_2 від 09.11.2021 року за № 136/09 вбачається, що воно не є пропозицією вчинити певні дії, надати офіційне роз`яснення чи викласти позицію, а є вимогою надати розгорнуту інформацію, пов`язану із діяльністю Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво», а саме вимога надати порівняльний аналіз цін на твердолистяні породи, що знаходяться на території підприємства, вимога надати порівняльний аналіз цін на хвойні породи, що знаходяться на території підприємства, вимога надати прайсові та реалізаційні ціни на вказані породи, вимога надати інформацію про спосіб їх продажу (аукціон або прямий договір) та перелік найбільших покупців контрагентів (договори), вимога надати обсяги у м3 за перші три квартали 2021 року на вказані породи, вимога надати інформацію про переважні в виробництві розміри (ширина, товщина та довжина) пиломатеріалу та їх ціни (США або ЄВРО). Зазначене депутатське звернення за своєю суттю та змістом витребуваної інформації оцінюється судом як депутатський запит народного депутата ОСОБА_2 . Однак, статтею 15 Закону України «Про статус народного депутата України» визначено певний порядок звернення депутата із запитом. Так, народний депутат має право на сесії Верховної Ради України звернутися із запитом до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Верховна Рада України приймає рішення про направлення депутатського запиту відповідному органу або посадовій особі, до яких його звернуто, однією п`ятою від її конституційного складу. Тобто, звернення народного депутата України ОСОБА_2 від 09.11.2021 фактично є депутатським запитом, поданим з порушенням визначеної законом процедури.

При цьому в аспекті викладеного суд зазначає, що саме особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку, зазначаючи серед кваліфікаційних ознак інкримінованого ОСОБА_1 діяння надання саме неповної інформації на депутатське звернення, повинна була в силу ч.2 ст.251 КУпАП надати докази на підтвердження наявності вказаної кваліфікаційної ознаки, тобто наявності того факту, що директор Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво» ОСОБА_1 мав в своєму розпорядженні, або в силу своїх посадових обов`язків повинен був мати в своєму розпорядженні запитувану інформацію. З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Крім того, в контексті вищенаведеного, суд вважає за необхідне звернутись до роз`яснень, викладених у Рішенні Конституційного Суду України у справі про звернення народних депутатів України до Національного банку України від 05 березня 2003 року в якому зазначено, що у разі надходження запитів або звернень, зміст яких виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти вимоги запиту або приймати пропозицію, яка міститься у зверненні. Це випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України (254к/96-ВР), за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-19КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді, а тому провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до ч.2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись п.1 ст.247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст 188-19 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко