Єдиний унікальний номер 725/2057/22
Номер провадження 3/725/1129/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2022 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Нестеренко Є.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Чернівецької митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяЧернівецької області, Україна, директора ТзОВ «Тімбервол», Україна, Чернівецька область, Сторожинецький р-н, с Банилів-Підгірний, вул. Довбуша, буд. 3ж, код ЄДРПОУ , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Сторожинецьким РВ УМВС в Чернівецькій області, за ст. 472 Митного Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

14.02.2022 року до митного оформлення подано митну декларацію №UA408020/2022/003505 з товаром «пиломатеріали хвойні обрізні різних розмірів», згідно поданих до митного оформлення комерційних та інших товаросупровідних документів в кількості 8 пачок, 34,51 м.куб. вагою брутто 24600 кілограм, загальною кількістю - 949 штук. Відправником вказаного товару є ТзОВ «Тімбервол», (Україна, Чернівецька область, Сторожинецький р-н, с Банилів-Підгірний, вул. Довбуша, буд. 3ж), отримувачем даного товару є фірма "MONIFOR COM SRL» (Молдова м. Кишинів).

З метою проведення митного оформлення вищевказаного товару Декларантом (графа 14 та 54 вказаної МД) ТзОВ «Тімбервол», (Україна, Чернівецька область, Сторожинецький р-н, с Банилів-Підгірний, вул. Довбуша, буд. 3ж) в особі директора ОСОБА_1 було здійснено електронне декларування зазначеного вантажу у Чернівецької митниці згідно ЕМД:

-№UA408020/2022/003505 та товаросупровідних документів, а саме: Інвойс №1 від 14.02.2022 p., CMR серія MD №0665139 від 14.02.2022 p., Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експорти операцій серія ЧЦ №741941 від 14.02.2022 року.

15.02.2022 року в Чернівецьку митницю з УСБ України в Чернівецькій області надійшов лист вих. №75/5/6/4-343 про можливе переміщення товарів з порушенням митного законодавства ФОП « ОСОБА_1 ».

Під час виконання завдань, сформованих Автоматизованою системою управління ризиками було проведено повний митний огляд із перерахуванням та відкриттям вантажних місць, в результаті чого встановлено, що у вантажному приміщенні транспортного засобу знаходиться товар «пиломатеріали хвойні обрізні різних розмірів», в кількості 8 пачок, 37,33 м.куб. загальною кількістю - 997 штук, що на 2,82 м.куб. (48 штук) більше ніж зазначено у вказаній МД та ТСД.

Таким чином, декларантом в особі ОСОБА_1 , під час здійснення декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, не заявлено за встановленою формою точні та достовірні відомості про товар «Пиломатеріали хвойні обрізні (ялина, ялиця) 2 гатунку Розмірами (мм): 30-100x100-200x4000-6000» в кількості 2,82 м.куб. (48 штук) (графа 31 та 3( вказаної ЕМД), які підлягають обов`язковому декларуванню.

Митним органом складений протокол, відносно громадянинаУкраїни ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, як недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про кількість товару.

В судове засідання громадянин України ОСОБА_1 не з`явився. До початку судового засідання ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 МК України. В обґрунтуванні якого зазначив, що із вказаним протоколом він не погоджується з наступних підстав. Вказав, що ним дійсно була подана МД №UA408020/2022/003505 для переміщення через митний кордон товар, а саме «пиломатеріали хвойні обрізні різних розмірів», згідно поданих до митного оформлення комерційних та інших товаросупровідних документів в кількості 8 пачок, 34,51 м.куб. вагою брутто 24600 кілограм, загальною кількістю - 949 штук, отже ним як декларантом була виконана процедура декларування товару відповідно до відомостей заявлених в товаросупровідних документах, що свідчить про відсутність у нього наміру на умисне вчинення вказаного правопорушення. Крім цього вказав, що він діяв на підставі послуг митного брокера, вказавши у МД дані щодо кількості та обсягу товару, про які йому було повідомлено особою, яка здійснювала завантаження вказаного товару. Окрім цього стверджував, що розбіжності в кількості та обсязі товару, які стали підставою для заведення справи про ПМП не підтверджені, оскільки згідно Акту про проведення митного огляду(переогляду) товару, при проведенні перевірки з частковим вивантаженням вантажу замірів геометричних розмірів вантажу дали можливість посадовим особам митного органу зробити помилковий висновок про невідповідність кількості та обсягу товару. Так як товар не перераховувався, заміри всього обсягу не здійснювалися та методика обрахунку регламентації проведених вимірювань та способів їх проведення в матеріалах справи відсутня. При цьому митницею не взято до уваги специфікацію контракту від 22.04.2021 року №22/04 відповідно до якого, товар що поставляється має допуск по товщині, довжині та ширині, що відповідає Міждержавному стандарту №24454-80, а отже будь-які заміри повинні проводитись з урахуванням допусків до номінальних розмірів, передбачених зазначеним Стандартом, що митним органом зроблено не було. Стверджував, що протокол про порушення митних правил складений за його відсутності, що є грубим порушенням.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП,законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 278, 280 КУпАП, ст. 489 МК України суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів. яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол. Протокол про порушення митних правил є основним джерелом доказів. Проте це може бути лише за умов, коли 1) протокол складений уповноваженою на те посадовою особою митних органів; 2) складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; 3) зміст протоколу відповідає вимогам, передбаченим ст. 494 МК України.

Відповідно до п. 5 ст. 489 МК України у разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз`яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

Зокрема ст. 489 МК України передбачає право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності користуватися юридичною допомогою захисника.

Суд звертає увагу, що протокол про порушення митних правил №0101/40800/22 від 16.02.2022 року складений за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у протоколі та доданих до нього матеріалів відсутні відомості про роз`яснення ОСОБА_1 його прав передбачених ст. 498 МК України.

Порушення фундаментального права на захист безумовно призводить до визнання зібраних у цій справі доказів недопустимими.

Як убачається з рішення ЄСПЛ у справі «Гелетей проти України» (Заява № 23040/07) від 24 квітня 2018 року, Суд дійшов висновку про порушення §1 та пп.«с» §3 ст.6 Конвенції виходячи з такого.

Стаття 6 Конвенції стосується виключно процедурних гарантій та гарантує право кожному на справедливий судовий розгляд. У світлі обставин кримінального провадження ст.6 Конвенції, особливо її п.3, може застосовуватися ще до того, як справу передано до суду, якщо справедливість суду може бути підірвана початковим недотриманням її положень. У свою чергу, гарантії пп.«с» п.3 ст.6 конвенції (забезпечення права особи на захист) є конкретними аспектами права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 цієї статті, які повинні враховуватися у будь-якій оцінці справедливості кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, за твердженням митного органу, дії особи полягали в порушенні процедури декларування та недекларування за встановленою формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про кількість та обсяг товару.

Так, підставою для складення протоколу про порушення митних правил стала митна декларація подана директором ТзОВ «Тімбервол» ОСОБА_1 та факт виявлення не задекларованого товару.

Згідно ст. 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Статтею 472 Митного кодексу України, передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в особі директора ТзОВ «Тімбервол» подав до митного органу митну декларацію в якій вказав, що у нього є наявний товар для декларування «пиломатеріали хвойні обрізні різних розмірів», згідно поданих до митного оформлення комерційних та інших товаросупровідних документів в кількості 8 пачок, 34,51 м.куб. вагою брутто 24600 кілограм, загальною кількістю - 949 штук. Окрім цього ОСОБА_1 на підтвердження обставин зазначених у декларацію до митного органу подав товаросупровідні документи, а саме: Інвойс №1 від 14.02.2022 p., CMR серія MD №0665139 від 14.02.2022 p., Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експорти операцій серія ЧЦ №741941 від 14.02.2022 року та контракт №25/05 від 25.05.2021 року.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0101/40800/22 від 16.02.2022 р., під час виконання завдань, сформованих Автоматизованою системою управління ризиками було проведено повний митний огляд із перерахуванням та відкриттям вантажних місць, в результаті чого встановлено, що у вантажному приміщенні транспортного засобу знаходиться товар «пиломатеріали хвойні обрізні різних розмірів», в кількості 8 пачок, 37,33 м.куб. загальною кількістю - 997 штук, що на 2,82 м.куб. (48 штук) більше ніж зазначено у вказаній МД та ТСД.

Чернівецькою митницею Держмитслужби в ході митного оформлення було прийнято на зберігання товар «пиломатеріали хвойні обрізні різних розмірів» в кількості 48 штук. 2,82 м.куб.

Відповідно до висновку експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України №-0159 від 18.03.2022 р. щодо встановлення вартості не задекларованих товарів вбачається, що загальна вартість предметів дослідження, визначена з використанням порівняльного підходу, який передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібного товару з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та досліджуваним об`єктом.

Під час проведення дослідження вартість визначалася шляхом отримання даних з мережі Інтернет.

З огляду на те, що ринкова вартість товару, що переміщувався ОСОБА_1 через митний кордон України встановлена лише з мережі Інтернет, вважаю, що вказаний висновок є суперечливим та таким, що викликає сумніви у його правильності, а тому не може братись судом до уваги.

Крім того, всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 із змінами, у висновку експерта відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

Поряд з цим, згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 №522/1029/18 висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідома неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

Тому такий висновок слід визнати недопустимим доказом.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до ч.1 ст.265 МК України декларантами мають право виступати: 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; 2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Частиною 6 ст. 265 МК України встановлено, що декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в особі директора ТзОВ «Тімбервол» повідомив, що перевозить товар та не приховував його. ЕМД заповнив на підставі товаросупровідних документів і зазначенням інформації про кількість, вартість, обсяг та найменування товару.

Обов`язковою ознакою наявності складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України є наявність в діях правопорушника вини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в особі директора ТзОВ «Тімбервол» при переміщення вищевказаного товару через митний кордон України обрав порядок переміщення товару по смузі руху «червоний коридор». Тобто, ОСОБА_1 , шляхом вчинення дій обрання смуги руху «червоний коридор», заявив митному органу, що переміщує товари, в обсягах, що підлягають декларуванню, підлягають оподаткуванню митними платежами, чи підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не приховував переміщуваний товар, доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

Доказів протилежного матеріалами справи не містять.

З наведеного випливає, що ОСОБА_1 товар не приховував, добровільно обрав смугу руху «червоний коридор», подав митну декларацію та товаросупровідні документи, що свідчить про відсутність наміру уникнути декларування товару, що перевозиться, а навпаки вказує на відсутність умислу недекларування товару.

Наведене свідчить про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона, як обов`язковий елемент складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умисних протиправних, винних дій, оскільки даних про те, що він в порушення вимог чинного законодавства умисно не зазначив у митній декларації точні відомості про переміщуваний товар в ході розгляду справи не здобуто. Відтак, відсутні докази того, що він намагався навмисно перемістити товари через митний кордон України з порушенням положень чинного законодавства.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Таким чином, відсутні підстави для притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 472 МК України під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, не здобуто, а ті які надані в якості підтвердження вчинення правопорушення не доводять вини ОСОБА_1 .

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

На підставі викладеного, прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вилучений товар підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі.

На пiдставi ст. 221, 257, 335, 458, 472, 486, 493, 494, 522, 526, 527, 528, 529 МК України, ст. ст. 9, 247, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Вилучений згідно протоколу про ПМП № 0101/40800/22 від 16.02.2022 року товар, а саме «пиломатеріали хвойні обрізні(ялина, ялиця) різних розмірів», в кількості 48 штук, 2,82 м.куб., який зберігається на складі Чернівецької митниці Держмитслужби (с. Тереблече, Глибоцького району, Чернівецької області) - повернути ФОП " ОСОБА_1 " або уповноваженій ним особі.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького Апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко