Справа № 216/1281/22
провадження 3/216/918/22
ПОСТАНОВА

іменем України

20 квітня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, громадянина України, працюючого продавцем консультантом магазину «Cloud Store», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,

в с т а н о в и в :

25 січня 2022 року, о 16 годині 09 хвилин, ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою у магазині «Cloud Store», за адресою: просп. Поштовий, 47 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, здійснював продаж електронних сигарет, а також суміш для куріння, не надавши дозвільних документів, чим порушив ч. 1 ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». За даним фактом 25.01.2022 ДОП СДОП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №313481.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , під час розгляду справи вину не визнав, з протоколом не погодився, надав письмові пояснення в яких зазначив, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, адже останній не здійснював продаж товару без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, як це зазначено у диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП, а тим паче не є відповідальною особою в магазині «Cloud Store».

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП визначається роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

У фабулі правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 зазначено, що останній порушив ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб.

У даному випадку спеціальним законом виступає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме ч. 1 ст. 15-3 цього Закону, яка передбачає обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі має бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа для вчинення адміністративного правопорушення.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 немає відомостей про те, які саме обмеження, передбачені ч. 1 ст. 15-3 Закону, були порушені, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку». Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Як вказано у справах «Малофеева проти Росії » рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії » заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім цього, у фабулі правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , зазначено, що він здійснив продаж електронних сигарет, а також суміш для куріння, не надавши дозвільних документів, тим самим порушив ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Поряд з цим, дана норма закону взагалі не містить переліку «дозвільних документів», які необхідно мати для продажу електронних сигарет, а також сумішей для куріння, а лише встановлює обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Також суд погоджується з поясненнями ОСОБА_1 , що у вказаному протоколі не зазначено, кому, що та за якою ціною останній продавав, що в черговий раз свідчить про відсутність ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП - роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, адже контрольна закупка не проводилася і факт реалізації відсутній.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 266, 247, 279, 283-285 КУпАП суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 відповідно до протоколу огляду вилучення речей та документів від 25.01.2022 електронні сигарети та рідини для електронних сигарет, а саме:

- рідина для електронних сигарет в асортименті, бляшанка 30 мл у кількості 452 шт.;

- рідина для електронних сигарет в асортименті, бляшанка 60 мл у кількості 123 шт.;

- рідина для електронних сигарет в асортименті, бляшанка 100 мл у кількості 41 шт.;

- рідина для електронних сигарет в асортименті, бляшанка 120 мл у кількості 68 шт.;

- рідина для електронних сигарет в асортименті, бляшанка 15 мл у кількості 71 шт.;

- рідина для електронних сигарет в асортименті, бляшанка 10 мл у кількості 3 шт.;

- одноразові електронні сигарети в асортименті у кількості 74 шт.,

які здані на зберігання до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно з квитанцією №1435/22 - повернути законному володільцю.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ