Провадження № 33/824/109/2022 Доповідач у ІІ інстанції Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

за участю:

представника Держмитслужби Панькіна Д.В.,

захисника Косинського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Клімова Сергія Георгійовича на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Корея, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого директором компанії «Inter Life»,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. Вилучені грошові кошти в сумі 16 800 доларів США повернуто ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів провадження, 16.09.2021 о 15 год 50 хв для проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» поступив громадянин Республіки Корея ОСОБА_1 , що прибув до України з Туреччини, м. Стамбул, рейсом 1255, авіакомпанії «Турецькі Авіалінії», який для проходження митного контролю своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч.5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

Перетин пасажиром «зеленої лінії», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю обрано «зелений коридор» і декларування здійснюється шляхом вчинення дій.

При усному опитуванні на запитання співробітників митниці громадянин Республіки Корея ОСОБА_1 повідомив, що переміщує через митний кордон України 28 600 доларів США. Після проведення опитування було запропоновано пред`явити всю готівку в службовому приміщенні митниці. Громадянином було видано готівку в розмірі 28 600 доларів США, що знаходились у окремому відділенні рюкзаку пасажира (ручна поклажа).

Готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів ОСОБА_1 , вся валюта належить йому особисто. З виявленої суми готівки громадянину Республіки Корея ОСОБА_1 було пропущено 11 800 доларів США (еквівалент 9976 євро).

Таким чином, митний орган вважає, що дії, які були виражені у обранні для проходження митного контролю каналу, що позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», та відсутність належним чином заповненої митної декларації мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, а саме порушено встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (кордонах) спрощеного митного контролю.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, відповідальність за які передбачена статтею 471 Митного кодексу України. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил № 3192/10000/21 від 16 вересня 2021 року грошові кошти в сумі 16 800 доларів США повернуто ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник Київської митниці Держмитслужби Клімова С.Г. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року скасувати, постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним увчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн та конфіскації предмету правопорушення - грошових коштів у сумі 16 800 доларів США.

В обґрунтування апеляційної скарги представник Київської митниці Держмитслужби зазначає, що постанова є незаконною, винесеною без врахування фактичних обставин провадження та норм чинного законодавства.

Представник митниці вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності громадянина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Однак, зауважує, що висновок місцевого суду про відсутність підстав для застосування щодо правопорушника додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

В свою чергу, захисник ОСОБА_1 - адвокат Косинський В.М. подав заперечення на апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби, в якій, зазначає, що в апеляційній скарзі Київська митниця просить застосувати до ОСОБА_1 конфіскацію готівкової валюти в сумі 16 800 доларів США, як санкцію ст. 471, яка станом на час розгляду апеляційної скарги втратила чинність і не підлягає застосуванню, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Заслухавши доповідь судді,

Пояснення представника Київської митниці Дежмитслужби Панькіна Д.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

Пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Косинського В.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін,

дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ст.489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів провадження, вказані вимоги закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо громадянина Республіки КореяОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) були дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність винуватості громадянина Республіки КореяОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, та представником митниці в апеляційній скарзі не оспорюється, а відтак, не є підставою для апеляційного розгляду справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправильне накладення адміністративного стягнення на громадянина Республіки Корея ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), то слід зазначити, що згідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Разом з тим, при вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Крім того, санкцією ст.471 МК України передбачено основне адміністративне стягнення - штраф та додаткове стягнення - конфіскація товарів заборонених або обмежених законодавством України. Законодавством України не заборонено та не обмежено переміщення грошових коштів у будь-якому розмірі.

Так, відповідно до пояснень громадянина Республіки КореяОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) інспектору він заявив, що кошти його особисті та не знав, що потрібно декларувати грошові кошти, які перевищують суму 10 000 Євро. Всі кошти він зберігав в одному місці. В своєму рюкзаку. Дане правопорушення вчинив не навмисно, а в наслідок незнання митного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів. Обтяжуючих відповідальність особи обставин, судом першої інстанції, як і судом апеляційної інстанції не встановлено.

Окрім того ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію - правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24.03.2005 у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15.05.2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06.11.2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що конфіскація не задекларованої суми валютних коштів призведе до накладення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )індивідуального надмірного тягаря та буде непропорційною до вчиненого правопорушення, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч.3 ст.462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Підстав для застосування конфіскації вилученої валюти у суду немає.

Застосоване до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) стягнення лише у виді штрафу є достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника, відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства і необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, закріпленого у ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного, постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року щодо громадянина Республіки КореяОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Київської міської митниці ДФС Клімова С.Г. - залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Клімова Сергія Георгійовича - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко