Справа № 720/1061/22
Провадження № 3/720/585/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії - дозимитрист віпс «Тарасівці»,

за ст. 172-18 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

19 червня 2022 року близько 04 години 35 хвилин в ході перевірки порядку організації та несення служби начальником відділення інспекторів прикордонної служби «Мамалига» було виявлено у солдата ОСОБА_1 особистий мобільний телефон , чим останній порушив вимоги пункту 3 наказу Чернівецького прикордонного загону № 2156-аг від 15 грудня 2021 року та пунктів 7, 11 глави 2 розділу 2 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні правопорушник вину визнав повністю та щиро розкаявся. Також зазначив, що в майбутньому буде ставитися до служби більш відповідально. Оскільки сума штрафу для нього є занадто великою, просив провадження у справі закрити за малозначністю.

Крім того, вина ОСОБА_1 в порушенні правил несення прикордонної служби вчинених в умовах особливого періоду повністю доказана дослідженими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями доданими до протоколу та іншими матеріалами справи.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 172-18 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби вчинених в умовах особливого періоду.

Аналізуючи об`єктивну сторону даного правопорушення слід зазначити, що воно передбачає дію або бездіяльність у вигляді порушень правил несення прикордонної служби: а) вчинення дій, що прямо забороняються військовослужбовцю, який перебуває в прикордонному наряді (відхилення від маршруту чи залишення місця несення служби, якщо це не пов`язано з надзвичайними обставинами, вживання алкогольних напоїв, сон на посту, розкладання багаття чи демаскування себе іншим способом, безпідставне застосування зброї, самостійне відключення сигналізаційних комплексів чи окремих їх ділянок, а також інформаційних табло або радіолокаційних станцій, відволікання від несення служби, давання згоди на перетинання державного кордону сторонніми особами тощо); б) невиконання або неналежне виконання дій, що забезпечують охорону державного кордону (неуважний огляд місцевості, невжиття заходів до затримання порушників державного кордону або залишення без належної охорони затриманих осіб, недотримання правил застосування зброї або правил маскування тощо).

А тому, оцінюючи у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні правил несення прикордонної служби вчинених в умовах особливого періоду повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ст. 172-18 ч. 2 КУпАП.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд в повній мірі дотримуючись вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також враховуючи особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, його молодий вік, рід занять та майновий стан, визнання самого факту порушення та його щире каяття у скоєному, що є обставинами, які пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 172-18 ч.2, 221, 283, 284, 288, 289, 290 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 172-18 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.