Справа № 502/142/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції №1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу, який надійшов до суду 27.04.2022 р. вбачається, що 24.01.2022 року о 18 годині 40 хвилин в м. Кілія по вул. Перемоги, 58, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2109» д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Від проходження огляду на стан у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Огляд водія на стан сп`яніння у встановленому порядку проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП. Згідно вищевказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДрУ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

03.05.2022 р. ОСОБА_1 надав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, в якому зазначив, що із зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення він незгодний із наступних підстав. Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським.Матеріали справи не містять доказів обставин, зазначених у протоколі, зокрема проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», та, відповідно, відмови у проходженні огляду на стан у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я, оскільки в матеріалах справи, відсутня наявність відеозапису, котрий, підтверджує вищезазначене в протоколі, незважаючи на те, що цей відеозапис, нібито долучений до матеріалів справи. Інших відеозаписів окрім зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції 24.01.2022 р. та відеозапису, відносно особи, котра не має ніякого відношення до подій, які мали місце під час зупинки транспортного засобу, під керуванням якого був ОСОБА_1 , немає. Від наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 відмовляється, адже вони викривляють обставини справи, були написані власноручно працівником поліції, зважаючи на нерозбірливий почерк та незабезпечення його права на адвоката не розумів що підписував. Враховуючи, що відомості зазначені у протоколі не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема відсутні докази проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», та відмови ОСОБА_1 у проходженні огляду на стан у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я саме 24.01.2022 р., працівниками поліції не доведено подію адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у цій справі. Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_1 просив справу № 502/142/22 про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та підтвердив зміст клопотання, котре було подане ним 03.05.2022 р.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про наступне.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Так, статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/734 від 09.11.2015 огляд на стан сп`ягніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З долучених до протоколу доказів, вбачається, що працівником поліції здійснювалося фіксування адміністративного правопорушення, за допомогою портативного реєстратора, однак такий відеозапис до матеріалів справи не долучений, що є порушенням ч.2 ст. 266 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на факт того, що матеріали справи неодноразово, а саме, 16.02.2022 р. та 06.04.2022 р. направлялися до відділення поліції №1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області для належного оформлення з причин того, що в протоколі не зазначено результат проходження медичного огляду на місці, а саме, відсутні конкретні показання приладу «Драгер» та не надано відповідної роздруківки щодо результатів проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», також до матеріалів справи додано диск з відеозаписом відносно іншої особи, котра не має відношення до подій, які мали місце 24.01.2022 р. о 18 годині 40 хвилин пов`язані з ОСОБА_1 та відеозаписом про зупинку транспортного засобу в пізню пору доби, на дату розгляду справи по суті, до матеріалів справи не долучений відеозапис фіксування адміністративного правопорушення який би підтверджував факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та, відповідно, підтвердження знаходження ним в стані алкогольного сп`яніння, суддя приходить до висновку про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2022 року, у вину ОСОБА_1 ставиться порушення п.2.5 ПДР України.

У відповідності до п.1.10 Розділу 1 Загальні положення ПДР України визначено, що: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п.2.5 Розділу 2 ПДР України: Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Натомість п.2.9 «а» Розділу 2 ПДР України передбачено, що: Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, у даному випадку, оскільки було констатовано факт керування водієм в стані алкогольного сп`яніння, то притягнення його до адміністративної відповідальності можливе лише на підставі порушення п. 2.9 «а» ПДР України.

В той же час, порушення п.2.5 ПДР України може ставитись у вину особі у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння чи у разі проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та незгоди із його результатом і відмовою у подальшому пройти такий огляд в медичному закладі.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з ч.3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні у справі«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ч.1 ст. 247, ст. 266, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня винесення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников