Справа № 442/9396/21 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 33/811/182/22 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2022 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 00 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 27.11.2021 у м. Дрогобичі на вул. Трускавецькій керував транспортним засобом марки «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря.

На постанову судді Галечко А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, матеріали справи передати на розгляд громадської організації Асоціація «Справедливість Закону».

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що розгляд справи відбувся без його участі; до матеріалів справи не долучено матеріалів відеозапису його огляду, що не враховано суддею під час винесення оскарженої постанови. Зазначає, що суд не врахував, що він є інвалідом ІІІ групи, постійно знаходиться на амбулаторному лікуванні, приймає лікарські засоби, які могли стати причиною наявності в його організмі тих, чи інших препаратів.

Також, зауважує, що судом не розглянуто клопотання про передання на розгляд ГО Асоціація «Справедливість Закону» матеріалів справи.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити. ОСОБА_1 пояснив, що до медичного закладу він був доставлений не працівниками поліції, а їхав своїм автомобілем. У медичному закладі у нього відібрали зразки біологічного середовища (сечу) провели дослідження та повідомили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. З результатами огляду він не погоджується, оскільки не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Також ОСОБА_1 подав письмові заперечення, в яких зазначив, що огляд було проведено з порушенням, під час огляду не проводився відеозапис на нагрудні камери працівників поліції; направлення на огляд не виписувалось і таке відсутнє у матеріалах справи; у протоколі не зазначено ознак сп`яніння; результати огляду йому не повідомлялись.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді без змін з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 27.11.2021 серії ОБ №044690 (а.с. 2);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №314 від 27.11.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 3);

фотокопією швидкісного тесту відповідно до результатів якого у організмі ОСОБА_1 виявлено вміст наркотичних речовин (а.с. 4).

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я, згідно з п.12 розділу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи і це підтвердив ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, останній був доставлений до медичного закладу, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння за результатами якого складено висновок, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Лабораторне обстеження у медичному закладі було проведено за допомогою тесту SNIPER10, фотокопія якого долучена до матеріалів справи.

Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою швидкісного тесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок судді першої інстанції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

В результаті дослідження сечі ОСОБА_1 було виявлено позитивний результат на наявність наркотичної речовини у сечі та винесено заключення: наркотичне сп`яніння. Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник, що і стало підставою для складання висновку, а в подальшому і протоколу.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд не може бути підставою для скасування постанови та не свідчить про те, що таке направлення працівниками поліції не виписувалось.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що поліцейським не було зазначено у протоколі ознак наркотичного сп`яніння, не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду, який не викликає у суду апеляційної інстанції сумнівів у його достовірності.

Вимога апеляційної скарги про передачу матеріалів відносно ОСОБА_1 на розгляд ГО Асоціація «Справедливість Закону» задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи та особи, яка вчинила правопорушення, передбачені частинами другою четвертою статті 126 та статтею 130, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Таким чином законодавець чітко визначив, що особи, які визнані винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого, у тому числі, ст. 130 КУпАП, не можуть бути звільнені від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи, стосовно них, до громадської організації для вирішення питання застосування заходів громадського впливу.

ОСОБА_1 визнаний винним саме за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому у суду апеляційної інстанції немає процесуальної можливості звільнити його від адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 21 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах