ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/205/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст. 472 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за участю особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника адвоката Галюльки В. І., представника Тернопільської митниці Гребеняка Р. Б. апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 29 березня 2022 р., якою щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що працює агентом з митного оформлення ТОВ Західний контейнерний термінал, має на утриманні одну неповнолітню дитину, - провадження відносно якого у справі за вчинення ним порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України (далі МК України), закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 29 березня 2022 р. провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0012/40300/21 від 02.09.2021 року, - повернуто ТОВ Вітмар в установленому законом порядку.

В апеляційній скарзі представник Тернопільської митниці Гребеняк Р. Б., не погодившись з вищевказаною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ст. 472 МК України, наклавши на нього штраф в розмірі 100 відсотків вартості товару, а саме 46 784.22 грн. з конфіскацією цього товару у власність держави.

На переконання апелянта, зібрані у справі належні та допустимі докази вказують на винуватість агента з митного оформлення ТОВ Західний контейнерний термінал ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

Зазначає про помилковість твердження місцевого суду про те, що рішення про проведення такої митної формальності, як 100 % митного огляду наявного у контейнері товару прийнято безпідставно. Опрацювання листа УСБУ від 27.08.2021 №69/14-2682, на думку апелянта, не є підставою для вчинення таких дій згідно переліку, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2012 №467, оскільки огляд проводився за результатами застосування автоматизованої системи управління ризиками (далі АСУР), як це передбачено ч. 2 ст. 338 МК України, про що вказано в п. 4 підстави для огляду (переогляду) акта про проведення митного огляду від 27.08.2021 №UA403030/2021/003954, а не відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 338 МК України в результаті опрацювання листа УСБУ від 27.08.2021 №69/14-2682, про що йдеться в оскаржуваній постанові суду.

В даному випадку підставою для проведення огляду уповноваженою посадовою особою митниці не був абзац другий ч. 4 ст. 338 МК України, в якому зокрема, зазначено, що крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій цієї статті, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України. Суд при застосуванні постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 р. № 467 не звернув увагу, що пунктом 2 цієї постанови передбачено, що вичерпний перелік, затверджений цією постановою, не поширюється на випадки, передбачені частинами другою - четвертою статті 338 Митного кодексу України, тобто застосування цього переліку виключається у разі коли підставою для проведення митного огляду є ч. 2 ст. 338 МК України, тобто застосування системи управління ризиками.

Апелянт переконаний, що в даному випадку уповноважена посадова особа митниці правомірно сформувала додаткові митні формальності за кодами 203-1, 911-1 із врахуванням сформованої митної формальності за кодом 000 автоматизовано та провела митний огляд товару, що знаходився у контейнері № MRKU4260355, за присутності агента з митного оформлення TOB "Західний контейнерний термінал" ОСОБА_3 , а тому складений акт про проведення митного огляду від 27.08.2021 № UA403030/2021/003954 є належним та допустимим доказом у цій справі.

У оскаржуваній постанові суд констатує, що, як вбачається із змісту митної декларації № UA403030/2021/003954 від 26 серпня 2021 року, вона має ознаки заповнення всіх необхідних граф згідно із приписами ст. 257 МК України та п. 6.3 "Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа". При цьому відомості, внесені у графи митної декларації, в повній мірі відповідають відомостям щодо цього товару, зазначеним у товаросупровідних документах, наданих відправником товару.

Разом з тим, наявність всіх необхідних відомостей у митній декларації, вказаних уповноваженою особою з товаро - супровідних документів, аж ніяк не вказує на виконання абсолютного обов`язку із заявлення точних та достовірних відомостей власне про товар, оскільки під декларуванням в силу ч. 1 ст. 257 МК України насамперед законодавець розуміє заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а вже в другу чергу заявления відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 257, п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України декларант або уповноважена ним особа зобов`язані здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого МК України, тобто заявити за встановленою формою точні відомості про товари. Згідно із ч. 5 ст. 266 МК України особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант. У будь - якому випадку уповноважена на декларування товарів особа повинна виконати абсолютний обов`язок із заявлення точних та достовірних відомостей про товар безвідносно до того, скористалася вона правом на проведення фізичного огляду, вживала інші заходи для перевірки відповідності товару документальним даним про нього, тощо чи ні.

Таким чином, уповноважена на декларування товарів особа має знати, який в дійсності товар знаходиться в контейнері, транспортному засобі тощо, в іншому випадку вона не зможе виконати свій абсолютний обов`язок і свідомо допускає неналежне виконання цього обов`язку.

Більше того, після факту декларування уповноважена на декларування товарів особа повинна усвідомлювати те, що, зокрема, відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Зазначає, що посилання місцевого суду на п. 6.3 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2021 № 651, зареєстрованого Міністерством юстиції України від 14 серпня 2021 за № 1372/21684 (далі Порядок), є безпідставним, оскільки останній стосується порядку заповнення специфікації, а не митної декларації.

В той же час графа 31 "Вантажні місця та опис товарів - Маркування та кількість - Номери контейнерів - Кількість та розпізнавальні особливості" розділу 2 "Поміщення товарів у митні режими імпорту..." Порядку з поміж іншого передбачає, що під номером 1 зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД. у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення): наприклад, комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо).

Обставини справи вказують на те, що в даному випадку агент з митного оформлення ОСОБА_4 , не скориставшись правом на проведення фізичного огляду товарів, вирішив виконати свій обов`язок - задекларувати товар, що знаходився в контейнері, із наданням необхідних для цього документів митниці.

За результатами проведеного митного огляду вищевказаних товарів, що знаходилися у контейнері № MSKU9595420, встановлено факт недекларування 6.61725 м. куб., а саме: дошки розмірами 35x150x4000 в кількості 117 шт. об`ємом 2.457 м. куб, бруса розмірами 100x200x4000 в кількості 20 шт. об`ємом 1.6 м. куб, дошки розмірами 35x120x5000 в кількості 17 шт. об`ємом 0.357 м. куб, дошки розмірами 35x150x5000 в кількості 81 шт. об`ємом 2.12625 м. куб. та дошки розмірами 35x220x5000, в кількості 2 шт. об`ємом 0.077 м. куб.

Зауважує, що по трьох позиціях з`ясувалося, що в дійсності наявні дошки довжиною 5 метрів, а не 4 метри, як про це вказував ОСОБА_4 у митній декларації. Також він не заявив у митній декларації, що в контейнері знаходиться брус розмірами 100x200x4000 в кількості 20 шт.

Тобто в даному випадку агент з митного оформлення TOB "Західний контейнерний термінал" ОСОБА_4 взагалі не задекларував вказані товари, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність, найменування, асортимент, кількість та розміри виявлених пиломатеріалів, а саме: дошки розмірами 35x150x4000 в кількості 117 шт. об`ємом 2.457 м. куб, бруса розмірами 100x200x4000 в кількості 20 шт. об`ємом 1.6 м. куб, дошки розмірами 35x120x5000 в кількості 17 шт. об`ємом 0,357 м. куб, дошки розмірами 35x150x5000 в кількості 81 шт. об`ємом 2,12625 м. куб, та дошки розмірами 35x220x5000, в кількості 2 шт. об`ємом 0,077 м. куб.

Також, на переконання митниці, про неповноту та необ`єктивність розгляду та дослідження цієї справи вказує та обставина, що суд залишив без уваги та не надав правової оцінки обставині, яка вказує на те, що агент з митного оформлення TOB "Західний контейнерний термінал" ОСОБА_4 недбало поставився до виконання свого абсолютного обов`язку із декларування точних і достовірних відомостей про товар, що знаходився у контейнері №MSKU9595420, з огляду на його характер.

Отже, агент з митного оформлення TOB "Західний контейнерний термінал" ОСОБА_4 не виконав належним чином свій обов`язок із заявлення точних та достовірних відомостей про товари.

Таким чином, митниця прийшла до висновку, що агент з митного оформлення TOB "Західний контейнерний термінал" ОСОБА_4 не заявив за встановленою формою (у графі 31 митної декларації) точних та достовірних відомостей про наявність, найменування, асортимент товару, що знаходився у контейнері № MSKU9595420, та який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Оскільки, на переконання митниці, зібрані належні та допустимі докази вказують на наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, то є усі підстави для покладання на нього обов`язку із відшкодування витрат митниці, понесених у зв`язку із зберіганням незадекларованих товарів, як це передбачено ч. 1 ст. 520 МК України.

Тернопільська митниця не погоджується із вказаною постановою суду, оскільки, на переконання митниці, остання судом прийнята необґрунтовано, з порушенням норм матеріального права, матеріалам справи надана невірна правова оцінка, викладені в постанові висновки суперечать митному законодавству та не відповідають обставинам справи, оскільки зібрані в справі належні та допустимі докази вказують на винуватість ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

Також, на адресу апеляційного суду до початку апеляційного розгляду від адвоката Галюлька В. І., який діє в інтересах ОСОБА_5 , надійшли заперечення на апеляційну скаргу представника митниці, в яких зазначено, що захисник вважає дану апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Наголошує, що аргументами апеляційної скарги представника Тернопільської митниці про те, що місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки безпідставно застосував норму ч. 4 ст. 338 МК України та п. 14 вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2012 №467, є хибними, адже в оскаржуваній постанові немає жодного застосування чи посилання на ч. 4 ст. 338 МК України.

Підкреслює те, що місцевий суд посилався на ч. 2 ст. 338 МК України. Дана норма закону передбачає, що проведення огляду здійснюється виключно за результатами застосування системи управління ризиками, і вказана норма закону не передбачає інших підстав митниці для проведення митного огляду товарів (таких як опрацювання листів від правоохоронних органів).

Вважає, що акт огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, який було складено за результатами проведеного огляду, є неналежним та недопустимим доказом, адже вказаний Акт складений з порушенням вимог чинного законодавства, окрім того, містить в собі розбіжності, зокрема:

- в п. 12 складеного акту огляду вказано, що огляд було проведено з 10 год. 00 хв. 27.08.2021 по 12 год. 00 хв. 30.08.2021 і всупереч абзацу 2 п. 1.10, розділу 3 Порядку огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 №1316, в акті немає жодних відомостей щодо переривання проведення огляду, у зв`язку з чим, на переконання захисника, даний акт огляду не відповідає вимогам чинного законодавства;

- в п. 8.3.3 акту огляду не проставлено жодної відмітки, яка б вказувала на виявлену невідповідність товару даним, зазначеним у митній декларації, та те, що вага брутто і вага нетто взагалі не перевірялись на відповідність.

На переконання захисника, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, враховуючи вищенаведене, не може бути належним і допустимим доказом.

Також адвокат не погоджується із доводами апеляційної скарги в частині невідповідності поданої ОСОБА_1 митної декларації вимогам ч. 1 ст. 257 МК України, адже зі змісту митної декларації UA403030/2021/003954 від 26 серпня 2021 р. вбачається, що вона відповідає вимогам ст. 257 МК України та містить усі необхідні відомості про товар відповідно до товаросупровідних документів.

Захисник заперечує щодо аргументів апеляційної скарги в частині того, що уповноважена на декларування товарів особа має знати, який в дійсності товар знаходиться в контейнері, транспортному засобі тощо, в іншому випадку вона не зможе виконати свій абсолютний обов`язок і свідомо допускає неналежне виконання цього обов`язку.

Посилається на ч. 2 ст. 266 МК України, в якій йдеться про те, що норма даної статті передбачає право, а не ставить в обов`язок здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеним у товаросупровідних документах.

Вказує, що зазначена норма є дискреційною (необов`язковою) і означає, що представник декларанта або декларант за певних умов наділений правом, а не обов`язком щодо здійснення фізичного огляду товару.

Окремо зазначає, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би вказував на те, що ОСОБА_1 в митній декларації вказав лише 50 м. куб. пиломатеріалів, а в контейнері митницею при огляді було виявлено загальний об`єм 56,61725 м. куб.

В митній декларації, поданій ОСОБА_1 , вказана вага і об`єм вантажу, а також зазначено, що це пиломатеріали і митним органом не спростовано того факту, що вантаж в контейнері мав більший об`єм чи вагу, ніж задекларовано.

Заслухавши доповідь судді, представника Тернопільської митниці Гребеняка Р. Б., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_1 та його захисника - Галюльку В. І., які проти неї заперечували та просили постанову місцевого суду залишити без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати поряд із іншими обставинами, що мають значення для правильного вирішення справи, також чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення. Отже, дослідженню та оцінці підлягають усі докази, які є у справі та містять дані про причетність конкретної особи до вчиненого правопорушення та наявність вини у її діяннях.

Згідно ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

При розгляді справи про порушення митних правил суд відповідно до вимог ст. 489 МК України зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при постановленні оскаржуваного рішення були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.

Як вбачається з постанови суду, головним державним інспектором-кінологом відділу управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Тернопільської митниці Хархутом А. І. складено протокол про порушення митних правил №0012/40300/21, згідно якого 26 серпня 2021 року о 09:24 ОСОБА_1 , який являється агентом з митного оформлення TOB «Західний контейнерний термінал», , Україна, 46400, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, буд. 8, до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Тернопіль» Тернопільської митниці подано митну декларацію № 403030/2021/003954 на товар, відправником якого являється TOB «BITMAP» (, УКРАЇНА, 79069, м. Львів, вул. Бічна Прилбицька, буд. 3), та який переміщувався на адресу PINUSTAR, Lebanon, Nabatieh, Kfar Remman Bld.2865/10 згідно інвойсу №3-ІLB/21 від 21 липня 2021 року, сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій ЛВ №812884 від 21 липня 2021 року, на виконання зовнішньоекономічного контракту №1LB/21 від 07 квітня 2021 року, у митному режимі ЕК 10, та знаходився у контейнері № MSKU9595420. У графі 31 вказаної митної декларації ОСОБА_1 зазначив: 1. Пиломатеріали обрізні хвойних порід (ялицеві), 24го сорту, розміром (ТовщхШирхДовж) 25-75x70-300x3000-4000мм 50,00 м.куб, якість та допуски на розміри згідно доповнення №3 від 29 червня 2021 року до контракту №1LB/21 від 07 квітня 2021 року. Виробник: Державне підприємство «Турківське лісове господарство». Країна виробництва: Україна/UA. Торгова марка: немає даних.

У графі «Форми митного контролю» було зазначено інформаційне повідомлення з наступним змістом: «Увага! В МД зазначено країну LB (Ліван), до якої рішеннями РБ ООН застосовано санкції (Резолюція РБ ООН № 1701 (2006), 2172 (2014), повне дотримання заборони на продаж і поставку зброї і пов`язаних з нею матеріальних засобів, див. https://www.un.оrg/sc/suborg/ru/sanctions/l701, https://www.un.оrg/sc/suborg/ru/sanctions/2172). Здійснити заходи щодо недопущення переміщення товарів через митний кордон України з порушенням міжнародного права та законодавства України. Про всі факти виявлених порушень невідкладно інформувати Департамент організації митного контролю (підрозділ експортного контролю).

За результатами проведення митного огляду та опрацювання листа Служби безпеки України від 27 серпня 2021 року № 69/142682 встановлено, що відомості про товари, заявлені у митній декларації 403030/2021/003954 від 26 серпня 2021 року, не відповідають фактичним даним про товари, що знаходяться у контейнері № MSKU9595420. Так, за результатами проведеного митного огляду встановлено факт недекларування 6,61725 м.куб., а саме: дошки розмірами 135x150x4000 в кількості 117 шт. об`ємом 2,457 м.куб, бруса розмірами 100x200x4000 в кількості 20 шт. об`ємом 1,6 м.куб, дошки розмірами 35x120x5000 в кількості 17 шт. об`ємом 0,357 м.куб, дошки розмірами 35x150x5000 в кількості 81 шт. об`ємом 2,12625 м.куб. та дошки розмірами 35x220x5000, в кількості 2 шт. об`ємом 0,077 м.куб.

Згідно поданого інвойсу №3-ІLB/21 від 21 липня 2021 року ціна пиломатеріалів обрізних ялицевих становить 250 Євро за 1 м. куб, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації становить (1100x6,79882600) 7 835,95 грн.

За твердженням Тернопільської митниці, агент з митного оформлення TOB «BITMAP» (, Україна, 79069, м. Львів, вул. Бічна Прилбицька, буд. 3) ОСОБА_1 мав можливість у разі проведення фізичного огляду перевірити правильність опису товару, зазначеного у товаросупровідних документах, та правильно задекларувати зазначений товар або відкликати митну декларацію.

За таких обставин, виходячи із протоколу, агент з митного оформлення TOB «Західний контейнерний термінал», , м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, буд. 8, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою (31 графа митної декларації) точних та достовірних відомостей про наявність, найменування, асортимент, кількість, розміри товару, який надійшов у контейнері № MSKU9595420, та який (даний товар) підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що є порушенням митних правил, передбаченим статтею 472 Митного кодексу України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 складено за відсутності об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, не доведення в ході розгляду матеріалів і наявності умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, вчинення ним цих дій з необережності, а тому в його діях відсутні ознаки порушення митних правил.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону у статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка висловлена, зокрема, у рішеннях «Остюрн проти ФРН», Енгель та інші проти Нідерландів», «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», «Озтюрк проти Німеччини», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно-кримінальноправовим та національним правом: колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто гарантії, передбачені ст.4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється Державою.

В рішенні ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03, пп.21-22) суд зробив висновок про те, що положення Митного Кодексу України мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із принципів здійснення державної митної справи відповідно до п.3 ч.1 ст.8 МК України є законність та презумпція невинуватості.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів провадження, 07 квітня 2021 року між ТОВ «Вітмар» (продавець) та фірмою Pinustar (покупець) укладено контракт № 1LB/21. У порядку та на умовах, визначених у цьому Контракті, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товари, визначені в п.1.2. цього Контракту (далі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (п. 1.1. Контракту). Найменування, порода, походження, розміри, вологість, сортність, одиниці вимірювання, його співвідношення, а також вимоги до товару, що підлягають поставці за цим Контрактом, зазначаються у Специфікаціях (Додатки до Контракту), підписаних обома Сторонами, що є невід`ємною частиною Контракту (п. 1.2. Контракту). Загальний обсяг товару, що підлягає поставці, відповідає загальній вартості контракту та ціні кожної одиниці товару (п. 1.3. Контракту).

У специфікації, яка є додатком № 3 від 29 червня 2021 року до контракту № 1LB/21 від 07 квітня 2021 року, зазначено, що розміри, асортимент товару: 25-200 х 50-300 x 3000-6000 mm, ціна: 250 EUR/Im, FCA.

У сертифікаті про походження лісоматеріалів та виготовлення з пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 21 липня 2021 року серії ЛВ № 812884 зазначена характеристика партії лісопродукції, що експортується, вказано розміри 25-75 х 70-300 х 3000-4000 мм. та об`єм 50 м. куб.

Із акту завантаження продукції вбачається, що 25 серпня 2021 року у контейнер MSKU9595420 на підставі контракту № 1LB/21 від 07 квітня 2021 року, специфікації № 3 від 29 червня 2021 року, згідно рахунку-фактури 31LB/21 від 21 липня 2021 року в країну Ліван завантажено пиломатеріали обрізні ялівцеві, 20 пачок загальним об`ємом 50.00 м.куб, загальна вага брутто 25 500 кг, загальна вага нетто 25 200 кг.

Відомості, вказані у акті завантаження, узгоджуються із відомостями, зазначеними у пакувальному листі від 25 серпня 2021 року, та рахунку-фактурі від 21 липня 2021 року.

26 серпня 2021 року ОСОБА_1 подано митну декларацію UA403030/2021/003954, де зазначено відправник: ТОВ «Вітмар»; одержувач: Pinustar, Lebanon, Nabatieh, Kfar Remman Bld., декларант: ТОВ «Західний контейнерний термінал»; маркування та кількість номери контейнерів кількість та розпізнавальні особливості: 1. пиломатеріал обрізні хвойних порід (ялицеві), 24го сорту, розміром (товщ х шир х довж) 25-75х70-300х3000-4000 мм., 50,00 м.куб, якість та допуски на розміри згідно доповнення № 3 від 29 червня 2021 року до контракту № 1LB/21 від 07 квітня 2021 року. Виробник: державне підприємство «Турківське лісове господарство», країна виробництва: Україна.

27 серпня 2021 року Управління Служби безпеки України в Тернопільській області звернулося із листом № 69/142682 до в.о. начальника Тернопільської митниці, у якому повідомило, що у ході виконання завдань, покладених чинним законодавством на органи СБ України, Управлінням отримано інформацію щодо можливого заявлення до митного оформлення суб`єктом ЗЕД ТОВ «Вітмар» неправдивих відомостей щодо сорту та геометричних розмірів товару.

З 27 серпня 2021 року по 30 серпня 2021 року було проведено огляд пиломатеріалів обрізних хвойних порід (ялицеві), 2 - 4-го сорту, підстава для огляду - п. 2 ст. 338 МК України, який оформлений актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі. Із вказаного акту вбачається, що проведено повний митний огляд транспортного засобу з метою перевірки відповідності опису товару даним, зазначеним у митній декларації, а саме: пиломатеріали обрізні хвойних порід (ялицеві), 2- го сорту, розміром (ТовщхШирхДовж) 25-75х70-300х3000-4000мм 50.00 м.куб, якість та допуски на розміри згідно доповнення №3 від 29 червня 2021 року до контракту №1LВ/21 від 07 квітня 2021 року. Виробник: Державне підприємство «Турківське лісове господарство». Країна виробництва: Україна. Торгова марка: немає даних. інші відомості: *При проведенні повного митного огляду, перевірялись вивантаженні та обстеженні товару, встановлено розбіжність між заявленим товаром до митного оформлення та наявного товару. Встановлено 6.61725 м. куб. незадекларованого товару, який не зазначений в документах, поданих до митного оформлення: пакувальний лист від 25 серпня 2021 року; рахунок-фактура №31LВ/21 від 21 липня 2021 року; Акт завантаження продукції від 25 серпня 2021 року, а саме: дошка 35x150x4000 в кількості 117 шт. (2,457 м. куб); брус 100x200x4000 в кількості 20 шт. (1,6 м. куб); дошка 35x120x5000 в кількості 17 шт. (0,357 м. куб); дошка 35x150x5000, в кількості 81 шт. (2,12625 м. куб); дошка 35x220x5000, в кількості 2 шт.(0,077 м. куб).

02 вересня 2021 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення головному державному інспектору-кінологу оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Тернопільської митниці Держмитслужби Хархуту А. І., у яких зазначив, що заявлені ним відомості взяті з товаросупровідних документів, які надав експортер. Він не був присутній при завантаженні контейнера. Факт завантаження контейнера та кількість вантажу був підтверджений актом завантаження за підписом експортера. Перевірити заявлену інформацію фізично та технічно було неможливо, оскільки товар знаходився у контейнері, так само як і визначити його кількість.

02 вересня 2021 року головним державним інспектором-кінологом оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил ОСОБА_6 вилучено: 1. пиломатеріали обрізні хвойних порід (ялицеві) дошка 35x150x4000 в кількості 117 шт., 2.457 м.куб, загальна вартість 19252.99 грн; 2. Пиломатеріали обрізні хвойних порід (ялицеві) брус 100x200x4000 в кількості 20 шт., 1.6 м.куб., загальна вартість 12 537.00 грн; 3. пиломатеріали обрізні хвойних порід (ялицеві) дошка 35x120x5000 в кількості 17 шт., 0.357 м.куб., загальна вартість 2 797.00 грн; 4. Пиломатеріали обрізні хвойних порід (ялицеві) дошка 35x150x5000, в кількості 81 шт., 2.12625 м.куб., загальна вартість 16 096.00 грн; 5. Пиломатеріали обрізні хвойних порід ялицеві) дошка 35x220x5000, в кількості 2 шт., 0.077 м.куб., загальна вартість 548.00 грн.

14 вересня 2021 року постановою державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Тернопільської митниці ОСОБА_7 призначено товарознавчу експертизу пиломатеріалів, що були вилучені.

Із висновку Управління товарознавчої інженерно-технічної та криміналістичної експертизи № 0802 від 12 жовтня 2021 року вбачається, що загальна вартість 6.61725 м.куб. пиломатеріалів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 14 вересня 2021 року у справі про порушення митних правил №0012/40300/21, станом на дату оцінки становить 46 784.22 грн.

Що стосується доводів апеляційної скарги про помилковість твердження місцевого суду про те, що рішення про проведення такої митної формальності, як 100 % митного огляду наявного у контейнері товару прийнято безпідставно, суддя апеляційного суду зазначає наступне.

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення про необхідність проведення певної митної формальності проведення повного митного огляду з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації, прийнято уповноваженою особою митного органу безпідставно.

Так, місцевий суд дійшов висновків, що в матеріалах справи відсутні докази існування законних підстав проведення митного огляду товару, відправником якого є ТОВ «Вітмар», як, наприклад, одержання в установленому законодавством випадку від правоохоронних органів письмових доручень за формою згідно з додатком в рамках кримінального провадження, що передбачено постановою КМУ від 23 травня 2012 р. №467.

Як вірно зазначено апелянтом, місцевий суд при застосуванні постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 р. № 467 не звернув увагу, що пунктом 2 цієї постанови передбачено, що вичерпний перелік, затверджений цією постановою, не поширюється на випадки, передбачені частинами другою - четвертою статті 338 Митного кодексу України, тобто застосування цього переліку виключається у разі, коли підставою для проведення митного огляду є ч. 2 ст. 338 МК України, тобто застосування системи управління ризиками.

Митний огляд відповідно до ст. 336 МК України є однією із форм митного контролю і проводиться виключно за наявності підстав, визначених ст. 338 МК України та згідно із Вичерпним переліком підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року № 467.

Як встановлено місцевим судом, в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу підставою для його проведення вказано ч. 2 ст. 338 МК України.

За змістом ч. 2 ст. 338 МК України за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю (ч. 2 ст. 362 МК України).

Частиною 3 ст. 363 МК України визначено, що автоматизована система управління ризиками забезпечує визначення обсягу та форм митного контролю товарів, транспортних засобів комерційного призначення незалежно від того, якому митному органу подано митну декларацію (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до цього Кодексу), для здійснення митних формальностей. У разі якщо посадовою особою митного органу за результатами застосування системи управління ризиками прийнято рішення про необхідність проведення певної митної формальності щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, інформація про прийняття такого рішення невідкладно вноситься такою посадовою особою до автоматизованої системи управління ризиками.

Відповідно до розділу 4 пункту 4.5 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа» від 30.05.2012 №631, при здійсненні митного оформлення митної декларації виконуються такі митні формальності: перевірка наявності діючих санкцій, застосованих до українського суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності та/або іноземного суб`єкта господарської діяльності згідно із Законами України та/або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пункту 4.7 вищезазначеного Наказу за допомогою автоматизованої системи митного оформлення (далі АСМО) спеціалізованим підрозділом або підрозділом митних компетенцій відповідно до компетенції здійснюється моніторинг митної декларації, щодо якої посадовими особами підрозділ митного оформлення митного органу виконуються митні формальності, та у разі потреби вноситься відмітка до АСМО про прийняття до виконання відповідної митної формальності за конкретною митною декларацією спеціалізованим підрозділом або підрозділом митних компетенцій.

Відповідно до п. 4.8 Наказу за результатами проведення митного огляду у випадках, встановлених законодавством України з питань митної справи, складається Акт огляду установленої форми.

Як вбачається з матеріалів справи, уповноважена особа митного органу здійснила митний огляд товару із застосуванням системи управління ризиками, оскільки такими є те, що одержувач товару знаходиться у країні Ліван, щодо якої є заборона на продаж і поставку зброї і пов`язаних з нею матеріальних засобів.

Огляд проводився за результатами застосування АСУР, як це передбачено ч. 2 ст. 338 МК України, про що вказано в п. 4 підстави для огляду (переогляду) акта про проведення митного огляду від 27.08.2021 №UA403030/2021/003954.

На переконання судді апеляційного суду, в даному випадку уповноважена посадова особа митниці після присвоєння реєстраційного номеру та внесення митної декларації до АСМС «Інспектор» правомірно сформувала додаткові митні формальності за кодами 203-1 (Проведення повного митного огляду з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації), 911-1 (Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки) із врахуванням сформованої митної формальності за кодом 000 автоматизовано та провела митний огляд товару, що знаходився у контейнері № MRKU4260355, за присутності агента з митного оформлення TOB "Західний контейнерний термінал" ОСОБА_3 , а тому складений акт про проведення митного огляду від 27.08.2021 № UA403030/2021/003954 є належним та допустимим доказом у цій справі.

Дані обставини підтверджуються долученими до апеляційної скарги доказами, зокрема: електронним видруком переліку митних формальностей; копією листа Держмитслужби від 16.06.2020 №24/*24-03/7/54 з Переліком ризиків.

Отже, враховуючи викладене, висновок суду про те, що дані отримані в результаті митного огляду, проведеного з порушенням вимог митного законодавства, а відтак не можуть бути визнані як належні та допустимі, є помилковим.

Однак апеляційний суд вважає, що помилкове тлумачення судом норм митного законодавства щодо підстав проведення митного огляду товару в цілому не спростовує висновок суду про те, що справа про порушення митних правил за ст. 472 МКУ відносно ОСОБА_1 підлягала закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Виходячи із змісту протоколу про порушення митних правил №0012/40300/21 від 02 вересня 2021 р., невідповідність між відомостями про товар, заявлений у митній декларації № UA403030/2021/003954 від 26 серпня 2021 року, та товаром, наявним у контейнері № MSKU9595420, полягала у відмінності їх геометричних розмірів, а саме: окрім приломатеріалів обрізних хвойних порід (ялицеві) розмірами 25-75 х 70-300 х 3000-4000 мм. та об`ємом 50 м. куб. в контейнері знаходилися такі ж пиломатеріали, дошки розмірами 135x150x4000 в кількості 117 шт. об`ємом 2,457 м. куб, брус розмірами 100x200x4000 в кількості 20 шт. об`ємом 1,6 м. куб, дошки розмірами 35x120x5000 в кількості 17 шт. об`ємом 0,357 м. куб, дошки розмірами 35x150x5000 в кількості 81 шт. об`ємом 2,12625 м. куб. та дошки розмірами 35x220x5000, в кількості 2 шт. об`ємом 0,077 м. куб.

При цьому допуск від залікового розміру вказаних пиломатеріалів, згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною контракту, становить: 25-200 х 50-300 x 3000-6000 мм.

Таким чином, виявлена під час митного огляду уповноваженою особою митного органу геометрична невідповідність за розміром заявлених до митного оформлення пиломатеріалів була в межах допуску від залікового розміру специфікації, яка є додатком № 3 від 29 червня 2021 року до контракту № 1LB/21 від 07 квітня 2021 року.

Статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Перелік обов`язкових відомостей, які вносяться декларантом до митної декларації, згідно п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України визначає такі відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товару.

Таким чином, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистки, а також для забезпечення додержання вимог цього Митного кодексу та інших законодавчих актів, як це визначено приписами ч. 7 ст. 257 МК України

Правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 визначено Наказом Міністерства фінансів України № 651 від 30.05.2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за № 1372/1684, яким затверджено Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа.

Згідно п.1 розділу ІІ вказаного Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, яким регламентовано заповнення граф митних декларацій, при поміщенні товару у митний режим експорту, у графі 31 "Вантажні місця та опис товарів - Маркування та кількість - Номери контейнерів - Кількість та розпізнавальні особливості" зазначаються відомості про: найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД, кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо).

Тобто - у митній декларації повинен бути зазначений опис товару, який дає можливість його ідентифікувати для проведення всіх необхідних митних процедур щодо його митного оформлення і такий опис повинен бути достатнім та необхідним, щоб провести декларування товару, з урахуванням у тому числі і приписів ст. 472 МК України.

З огляду на специфіку та властивості товару, який заявлено до митного оформлення агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , а саме - приломатеріали обрізні хвойних порід (ялицеві), визначальним параметрами для його ідентифікації є його об`єм та вид.

Як встановлено судом, розбіжностей у виді пиломатеріалів, їх об`ємі та вазі, що було заявлено до митного оформлення, митницею при проведенні митного огляду виявлено не було.

Апеляційний суд звертає увагу, що різниця у митних платежах незалежно від розміру пиломатеріалів, заявленого агентом з митного оформлення та встановленого працівником митниці, відсутня.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що митним органом не надано належних доказів фактичної невідповідності товару, декларування якого проводилось, заявленому у декларації, а лише зазначено про невідповідність геометричним параметрам, яка за своїм змістом не впливає на процедуру митного оформлення.

На переконання судді апеляційного суду, доводи апеляційної скарги в частині невідповідності поданої ОСОБА_1 митної декларації вимогам ч. 1 ст. 257 МК України є безпідставними, оскільки така відповідає вимогам даної статті та містить усі необхідні відомості про товар відповідно до товаросупровідних документів, як про це зазначив і місцевий суд.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що агент з митного оформлення ОСОБА_1 не скористався можливістю визначити точні розміри товару та не скористався правом на проведення попереднього фізичного огляду товару до початку митного оформлення.

Так, ч. 2 ст. 266 МК України передбачає право, а не ставить в обов`язок здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеним у товаросупровідних документах.

Зазначена норма є дискреційною (необов`язковою) і означає, що представник декларанта або декларант за певних умов наділений правом, а не обов`язком щодо здійснення фізичного огляду товару.

Відповідальність за статтею 472 МК України настає у випадку недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого статтею 472 МК України, полягає у незаявленні за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість, тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 472 МК України є наявність в діях правопорушника вини.

Суддя апеляційного суду вважає правильним висновок місцевого суду про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та матеріалами справи не доведено, що у останнього був відсутній умисел щодо визначення та зазначення у поданій ним декларації неточних та недостовірних відомостей.

Згідно положень частини 1 статті 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що якщо особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації помилки, зазначені в частині першій цієї статті (крім орфографічних помилок), митний орган застосовує до такої особи санкції, передбачені цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Отже, положення статті 268 Митного кодексу України передбачає звільнення від адміністративної відповідальності при виконанні трьох умов, зокрема, це недостовірні дані, зазначені в митній декларації внаслідок помилки; така помилка не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; такі помилки не допускаються систематично.

Таким чином, суд першої інстанції, розглянувши справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 як агента з митного оформлення ТОВ Західний контейнерний термінал складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Наведені вище обставини були предметом детального аналізу суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Доводи апеляційної скарги про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, не знайшли свого підтвердження у ході перегляду оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Відповідно до принципу доведення вини «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, вважаю, що при розгляді даної справи судом було повно, всебічно і об`єктивно досліджено дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірено обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил, надано цим обставинам належну правову оцінку.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , суд дійшов вірного висновку про те, що останній не вчиняв дій, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

З урахуванням викладеного апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника митниці та скасування рішення судді місцевого суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Тернопільської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2022 р. щодо закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 472 КУпАП - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба