Справа № 136/463/22
ПОСТАНОВА
27.04.2022 року м. Липовець
Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №4 Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій обл., про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, фізичної особи-підприємця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 15.03.2022 о 20:20 год, знаходячись по вул. Миру, смт Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції Яровенка С.М. щодо вимкнення реєстратора на автомобілі Хюндай Туксон, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючий запис в умовах воєнного стану, відмовився, а також відмовився надати паспорт на виконання службових обов`язків.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано: письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також протокол про адміністративне затримання №156731 від 15.03.2022, складений за ст.185 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, та пояснив, що на вимогу працівника поліції він пред`явив свій паспорт у додатку "Дія", а також пред`явив наявний у нього дозвіл на зброю, а щодо вимог про вимкнення запису з його автомобільного відеореєстратора, пояснив, що він вмонтований у дзеркалі заднього виду, в салоні автомобіля і знаходиться в непрацездатному стані , оскільки він, ОСОБА_1 витягнув карту пам`яті, після чого будь-які записи є неможливими.
Суд, вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.
Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Разом з тим, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд зауважує, що згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (ст. 251 КУпАП). В силу вимог ст. 256 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, з огляду на диспозицію ст. 185 КУпАП, за якою обвинувачується ОСОБА_1 , зі сторони особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративні правопорушення, слід було надати суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування зі сторони обвинувачення, а саме: явної злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
Суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається про те, що 15.03.2022, знаходячись по вул. Миру, смт Турбів, ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції щодо вимкнення відеореєстратора на його автомобілі, здійснюючий запис в умовах воєнного стану, відмовився, а також відмовився надати паспорт.
Крім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вбачалося про те, що вони були присутні при вищевказаних обставинах та бачили як ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не пред`явив паспорт через його відсутність, а відеореєстратор виключити відмовився. Також ОСОБА_1 говорив про безпідставність вимог поліцейського.
Разом з тим, з протоколу адміністративного затримання ОСОБА_1 вбачається про те, що під час його затримання було виявлено серед документів: дозвіл на зброю; посвідчення про охорону порядку; посвідчення адвоката.
Однак, з огляду на обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не вбачається проявлення умислу ОСОБА_1 у вигляді злісної непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
Так, як визначено в ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:
2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;
3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.
Крім того, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції (п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМ України від 29.12.2021 №1456). В Україні з 24.02.2022 діє воєнний стан.
З огляду на вищезазначені норми права та обставини даної справи слід зазначити, що суд не заперечує право поліцейського в умовах воєнного стану, за наявності визначених законодавством підстав, здійснювати перевірку документів в осіб, оглядати їх речі й транспортні засоби. Однак, відповідальність за відмову особи підкоритися таким вимогам може бути, за наявності проявлення її особою умисно, з метою приховування певних обставин, які можуть спричинити негативні наслідки для правопорядку, що й становить суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. Натомість, у ОСОБА_1 такого умислу не було, оскільки він не намагався приховати свою особу чи заперечувати необхідність вимкнення відеореєстратора на його автомобілі задля недопущення фіксування місць чи подій стратегічного в умовах війни значення.
Так, ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції, за відсутності у нього паспорта у формі книжечки чи картки зразка встановленого КМ України, пред`явив паспорт у додатку "Дія", а також пред`явив наявний у нього дозвіл на зброю та посвідчення члена територіальної оборони. Тобто він не намагався приховати свою особу перед поліцейським. Також, про відсутність паспорту в ОСОБА_1 , під час його огляду поліцейським, свідчить протокол адміністративного затримання та свідчення свідків.
Щодо вимог поліцейського про вимкнення ОСОБА_1 запису з його автомобільного відеореєстратора, останній не міг підкоритися такій вимозі, оскільки витягнув з конструкції такого пристрою карту пам`яті, після чого будь-які записи були неможливими.
Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду особою, уповноваженою на складання протоколу, не надано та в ході судового розгляду не встановлено.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що висновок про порушення ОСОБА_1 ст. 185 КУпАП не ґрунтується на встановлених обставинах.
В силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Отже, аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 221, 247, 251252, 276, 283284, 294 КУпАП, суд
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО