Справа № 308/4495/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю помічника командира з правової роботи військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , а також оосби, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , уродженки м. Фастів Київської області, заміжньої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу А1778 № 10 про військове адміністративне правопорушення від 08 квітня 2022 року, 03 квітня 2022 року помічником командира військової частини НОМЕР_1 начальником служби охорони державної таємниці старшим лейтенантом ОСОБА_3 було подано письмовий рапорт (вхідний № 60 від 03.04.2022 року) про те, що начальнику групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_1 прапорщику ОСОБА_4 , близько 16:00 год. 02.04.2022 було поставлено завдання на відправлення в електронному вигляді до 17:00 03.04.2022 списку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які мають допуск до державної таємниці, уточнений станом на 01.04.2022 року, з метою відпрацювання проєкту наказу про виплату надбавки до посадового окладу за роботою в умовах режимних обмежень військовослужбовців за березень місяць 2022 року. Даний список відпрацьований халатно та не відповідає дійсному штату, що унеможливило правильно та точно відпрацювати проєкт наказу, і через це могло б затримати виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за березень місяць в цілому. Таким чином, своїми діями прапорщик ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі, підтримав у повному обсязі. Просив притягнути ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-15 МК України.
У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила та пояснила, що завдання начальника служби охорони державної таємниці старшого лейтенанта ОСОБА_5 щодо відправлення в уточненому вигляді списку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 вона виконала у встановлений ним строк та доповіла йому про його виконання. Додала, що вона відповідає тільки за уточнення даного списку, а сам список відпрацьовується начальником служби охорони державної таємниці, доказів того, що нею допущено недбалість при виконанні службових обов`язків чи спричинення яких-небудь негативних наслідків, матеріали справи не містять. Просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника військової частини НОМЕР_1 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до наступних висновків.
Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи
в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.
Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.
Таким чином, важливою обставиною для оцінки наявності вини особи у вчиненні даного адміністративного правопорушення є встановлення кола обов`язків за відповідною посадою військової службової особи.
Разом з цим, матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про коло та
обсяг обов`язків особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів службового розслідування, ОСОБА_2 виконала поставлене їй завдання та доповіла про його виконання. Відомостей про те, в чому саме полягає недбале чи несумлінне виконання ОСОБА_2 своїх обов`язків чи «халатність» відпрацьованого списку, чи невиконання певного обов`язку, так само як і настання суспільно-небезпечних наслідків матеріали справи не містять.
Згідно з ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп2010 зазначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й презумпції невинуватості, закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, оцінивши належним чином всі наявні у справі докази, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не доведена у встановленому законом порядку, а відтак в її діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в даній справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ч. 2 ст. 172-15, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст.172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева