Справа № 446/881/22 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 33/811/822/22 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1

- адвоката Іванова Олега Олександровича

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на 7 (сім) діб.

Згідно постанови судді, 26 червня 2022 року близько 13.00 год., підполковник ОСОБА_1 був виявлений командиром військової частини НОМЕР_1 з зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння при виконанні своїх обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що постанова суду першої інстанції прийнята за неповно з`ясованих обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а обставини, визнані судом встановленими - недоведені, у зв`язку з чим, постанова в частині призначеного покарання є незаконною, необгрунтованою та підлягає зміні. Зазначає, що місцевий суд не врахував, що постановою Львівського апеляційного суду від 04 червня 2021 року постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 квітня 2021 року стосовно нього за ч.1 ст. 172-20 КУпАП скасовано, а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що у постанові місцевого суду відсутня будь-яка мотивація, чому саме застосовується суворіше покарання у вигляді арешту, а не штраф, адже він раніше до адміністративної відповідальності не притягався, свою вину визнає.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року, мотивуючи тим, що копію оскаржуваного рішення він не отримував; змінити дану постанову в частині накладення стягнення у вигляді арешту з утриманням на гаупвахті та застосувати стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Іванова О.О. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, у повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно із ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина друга ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Соціальна роль адміністративної відповідальності є надзвичайно важливою насамперед тому, що вона виникає як правовий наслідок неналежної реалізації громадянами і юридичними особами своїх прав і обов`язків у суспільстві. Вона включає не тільки ретроспективну відповідальність, як наслідок правопорушення, але й позитивний аспект, тобто певний внутрішній стан особи, її ставлення до справи, суспільства, своєї поведінки.

Таким чином, накладення адміністративного стягнення носить індивідуальний характер та в кожному конкретному випадку таке має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Цих вимог Закону суддя першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, не дотримався в повній мірі.

Так, санкція ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачає накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк сім діб, суддя врахував характер вчиненого правопорушення, як такого, що вчинено в умовах особливого періоду, особу правопорушника, який є військовослужбовцем, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність покарання.

Разом з тим, суддею першої інстанції залишено поза увагою той факт, що постановою Львівського апеляційного суду від 04 червня 2021 року скасовано постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 квітня 2022 року, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-20 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, на думку апеляційного суду, за наявності в санкції ч.3 ст. 172-20 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення - штрафу, суд першої інстанції належним чином не мотивував підстави для обрання ОСОБА_1 найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті.

Отже, з врахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину у вчиненому визнав, апеляційний суд вважає, що призначене суддею першої інстанції стягнення невиправдано суворим, відтак таке підлягає пом`якшенню на штраф у межах санкції ч.3 ст. 172-20 КУпАП, що буде необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним у майбутньому нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 - задоволити, а постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП змінити в частині призначення адміністративного стягнення.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на 7 (сім) діб змінити на штраф у розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 гривень.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.