Справа №461/1893/22
Провадження №3/461/1466/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером по роботі з клієнтами компанії ГК «Нафтогаз України», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу, «30.03.2022 року о 11 годині 30 хвилин за адресою м. Львів, вул. Кримська, 28, ОСОБА_1 не виконував законну вимогу працівників поліції, котрі прибули на виклик про вчинення хуліганських дій, а саме: голосно виражались нецензурно лексикою, на зауваження сусідів не реагували, закрившись в приміщенні на дев`ятому поверсі та на законну вимогу працівника поліції ОСОБА_2 , в.1 р. 1 б. 1. УПП у Львівській області ДПП не реагували та через двері погрожували звільненням з ОВС, тим самим унеможливлювали припинення правопорушення працівниками поліції, а також встановити його особу».

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт вчинення ним правопорушення. Також, подав до суду письмові пояснення, згідно яких вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив. Зазначив, що він перебував у приміщенні за адресою вул. Кримська, 28 на 9 поверсі, на вранішньому брифінгу, так як працює на посаді менеджера по роботі з клієнтами компанії ГК «Нафтогаз України». Після закінчення брифінгу перейшов у іншу кімнату офісу та почув крики, шум. Він та ще декілька працівників закрили двері зсередини, крики не припинялися. Невідомі розтрощили двері та увірвалися до кабінету, як виявилося це були працівники поліції. Зазначив, що працівники поліції не представлялися та не просили відкрити двері.

Аналогічні за змістом пояснення ОСОБА_1 надав в процесі судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Особливість застосування ст.185 КУпАП полягає у тому, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського може мати місце при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Однак, при розгляді даної справи встановлено, що в протоколі працівником поліції не розкрито об`єктивної сторони вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 , суть правопорушення викладена неконкретизовано, загальними фразами, і не відображає належних кваліфікуючих ознак, передбачених ст.185 КУпАП.

Так, зокрема протоколом серії АА №154360 від 30.03.2022 року за ст. 185 КУпАП визначений склад адміністративного правопорушення, який полягає в тому, що «30.03.2022 року о 11 годині 30 хвилин за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не виконував законну вимогу працівників поліції, котрі прибули на виклик про вчинення хуліганських дій, а саме: голосно виражались нецензурно лексикою, на зауваження сусідів не реагували, закрившись в приміщенні на дев`ятому поверсі та на законну вимогу працівника поліції ОСОБА_2 , в.1 р. 1 б. 1. УПП у Львівській області ДПП не реагували та через двері погрожували звільненням з ОВС, тим самим унеможливлювали припинення правопорушення працівниками поліції, а також встановити його особу».

Крім цього, до протоколу не долучено належних та допустимих доказів з яких можна було б встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

З досліджених в ході розгляду справи письмових пояснень ОСОБА_3 встановлено, що остання виклала обставини, які на її думку свідчать про порушення громадського спокою у її будинку. З приводу чого вона викликала працівників поліції. Вказує, що після того, коли працівники поліції силоміць відчинили двері то побачили там трьох молодих людей, які проявляли ознаки агресії, шарпали їх за формений одяг, погрожували їм звільненням з органів ОВС та намагалися чинити фізичний спротив.

Разом з тим, зазначає, що до даних осіб фізична сила не застосовувалась, оскільки вони добровільно виявили бажання проїхати з працівниками поліції у ЛРУП для вияснення усіх обставин події, що суперечить вищевикладеному.

Крім цього, з даних пояснень неможливо встановити чи був серед вищезгаданих трьох молодих людей ОСОБА_1 .

З дослідженого рапорту інспектора УПП у Львівській області ДПП Артура Решетняка встановлено, що після прибуття за викликом у будинок АДРЕСА_2 , на законну вимогу відчинити двері, особи котрі перебували за ними виражались нецензурною лайкою та відмовлялись відчинити. В подальшому було прийнято рішення силоміць відчинити двері, та після чого було виявлено шість осіб, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Жодних даних про те, що при зазначених подіях був присутній ОСОБА_1 не вказано.

З письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вбачається, що останні 30 березня 2022 року перебували в офісі ГК «Нафтогаз», що на дев`ятому поверсі по вул. Кримська, 28 у м. Львові, оскільки є працівниками вказаної компанії. Близько 11.40 год. почули гуркіт за дверима, незнайомі особи намагалися зайти в приміщення де вони знаходилися. Двері не відчиняли, оскільки перелякались та не знали, що це працівники поліції. Перед тим, робили ранкову «руханку» в жартівливому форматі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що 30 березня 2022 року перебувала разом ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в офісі ГК «Нафтогаз», що на дев`ятому поверсі по вул. Кримська, 28 у м. Львові. Близько 11.40 год. почула шум із коридору, після чого невідомі особи почали ламати двері. Про те, що це були працівники поліції їм не було відомо.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт висловлювання ОСОБА_1 до працівників поліції нецензурною лексикою. Більше того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису події наданого ОСОБА_1 , вбачається, що саме працівник поліції виражався нецензурною лексикою.

Враховуючи наведене приходжу до висновку, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу доведення вини «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Пункт 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією із засад існування демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки судом встановлено, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно нього підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, тобто у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький