ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/330/22 Справа № 214/7737/21 Суддя у 1-й інстанції - Хомініч С.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Іоаніді Д.С., що діє в інтересах ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Іоаніді Д.С. на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 01 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, волонтер - пацюючого водієм, який перевозить гуманітарну допомогу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 16 годині 00 хвилин 07.09.2021 року, керував транспортним засобом марки Volksvagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по дорозі гаражного кооперативу по вул. Бердянській у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі КЗ КПНД ДОР, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Зафіксовано на нагрудний відеореєстратор БК-156.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Іоаніді Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на доведеність його вини. На його думку, матеріалами справи не містять належних та допустимих доказів, а саме відеозапис з нагрудних камер поліцейських долучений до матеріалів не має належного оформлення, що виключає можливість врахування наявної на ньому інформації, він не опечатаний, до нього не має супровідного листа, та відзнятий переривисто.

На його думку, пояснення свідків також не можна вважати належним доказом, остільки вони складені на друкованих, заздалегідь надрукованих бланках. Під час судового засідання свідків не було допитано. Водія ОСОБА_1 не було відсторонено від керування. Патрульними поліцейськими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його право на захист.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Адвокат Іоаніді Д.С. в апеляційному суді просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку адвоката, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи в апеляційній скарзі про невинуватість ОСОБА_1 у скоєному, спростовані:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №290586 від 07.09.2021 року, відповідно до яких водій ОСОБА_1 о 16 годині 00 хвилин 07.09.2021 року, керував транспортним засобом марки Volksvagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по дорозі гаражного кооперативу по вул. Бердянській у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі КЗ КПНД ДОР, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Вказане зафіксовано на нагрудний відеореєстратор БК-156. Протокол ОСОБА_1 підписав без зауважень. Від надання пояснень він відмовився.

Вказаний протокол складений належним чином.

- відеозаписом з боді - камер співробітників поліції щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому порядку для визначення стану сп`яніння.

В ході апеляційного розгляду було переглянуто вказаний відеозапис, з якого видно, що на пропозицію працівника поліції, щодо проходження медичного огляду як на місці зупинки транспортного засобу так у медичній установі на стан алкогольного сп`яніння та здачі певних аналізів, ОСОБА_1 у прямій формі, незважаючи на неодноразове пропонування працівником поліції,- чітко буз будь-якого огляду відмовився. Також поліцейський роз`яснював ОСОБА_1 про наслідки його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, які йому чітко роз`яснені.

Окрім цього, з відеозапису вбачається, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 про необхідність проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння саме на місці зупинки транспортного засобу або у медичній установі та було роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду.

Також, з відеозапису вбачається, що на території гаражного кооперативу з-за керма транспортного засобу марки Volksvagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на звернення до нього працівника поліції, виходить водій ОСОБА_1 .. Візуальним спостереженням за поведінкою водія очевидною є реальна наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода та почервоніння обличчя. Водій ОСОБА_1 не в змозі втримати рівновагу, хитається, розмовляє мляво з працівниками поліції, спираючись на транспортний засіб. На питання працівника поліції чи вживав він алкоголь, ОСОБА_1 пояснив «що сьогодні ні, а вчора вживав алкоголь».

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці за допомогою Драгеру та медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Окрім того свідками було зазначено, що у водія ОСОБА_1 були наявні ознаки сп`яніння;

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , узгоджуються з відеозаписом з боді камер працівників поліції, а тому будь-яких підстав не довіряти поясненням зазначених свідків, апеляційний суд не вбачає. Сумнівів в достовірності зібраних доказів не вбачається.

Під час дослідження матеріалів відеозапису, була встановлена повна узгодженість показів наведених свідків з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення.

- рапортом співробітника поліції, відповідно до якого, поліцейські прибувши на місце виклику дорожньо-транспортної пригоди було виявлено водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Volksvagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та почервоніння обличчя та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Драгеру або у медичному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Було вилучено водійське посвідчення та відсторонено від керування транспортним засобом.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані скоєного правопорушення ОСОБА_1 ..

Апеляційному суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційної скарзі щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , є безпідставними, остільки в повній мірі спростовані наведеними вище доказами, та фактично є намаганням ввести суд в оману.

Апеляційний суд зазначає, що процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ від 09.11.2015 р. за № 1452/735.

Підпунктом 1.2. Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Посилання апеляційної скарги на те, що працівниками поліції було порушено правила огляду водія на перебування у стані алкогольного сп`яніння, на думку апеляційного суду, є безпідставними, адже у ОСОБА_1 були реально виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

В ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, адже він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказане підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Місцевий суд застосував стягнення у межах санкції ст. 130 КупАП, яке є обґрунтованим.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката Іоаніді Д.С., подану в інтересах ОСОБА_1 , слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Іоаніді Д.С., - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 01 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.