Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника Чернецької О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві режимі відеоконференції із застосуванням додатку "Viber" справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чернецької О.М. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2021 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 5 листопада 2021 року о 02 годині ОСОБА_1 керував автомобілем "Toyota" д/н НОМЕР_1 на вул. Д. Щербаківського в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія", висновок № 006387. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник Чернецька О.М. зазначає про недотримання суддею місцевого суду вимог ст.ст.245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, що призвело до передчасного висновку про винуватість її підзахисного. Також ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання сповіщений не був, а доводи в клопотанні захисника про закриття провадження у справі суддя залишив поза увагою.

Захисник стверджує про недотримання працівниками поліції вимог закону при оформленні матеріалів справи, з огляду на що зібрані докази виключають можливість притягнення особи до відповідальності. У справі відсутні відомості про причини законної зупинки транспортного засобу, вичерпний перелік яких вказаний в ч.1 ст.35 Закону України "Про національну поліцію". Із запису портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що огляд водія з метою виявлення у нього ознак сп`яніння, які б могли бути підставою для пропозиції пройти в подальшому огляд, не проводився, а відомості у протоколі про тремтіння пальців рук та невідповідність поведінки обстановці не відповідають дійсності. При цьому посилається на судову практику, а саме, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2021 у справі № 136/651/21, в якій суд вказав, що працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані наркотичного сп`яніння, і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, вимагаючи поїхати до найближчого лікувального закладу.

З долученого до справи запису вбачається, що відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018. Цей запис фіксує лише уривок тривалістю 3 хвилини спілкування поліцейського з невідомою особою, при цьому відсутня інформація про встановлення особи, роз`яснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, підстави зупинення транспортного засобу, ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, встановлення осіб свідків та їх наявність. За таких умов, на переконання захисника, відеозапис є недопустимим доказом.

Також у справі відсутнє направлення на огляд водія, форма якого наведена в Додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015(далі - Інструкція), що свідчить про те, що фактично особа на огляд не направлялась. Всупереч вимогам п.п.7-10 розділу ІІІ Інструкції лабораторне дослідження, яке є обов`язковим на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, не проводилось, і навіть лікар зазначив, що стан сп`яніння встановлений клінічно. ОСОБА_1 фізично не міг здати на аналіз сечу, і законодавець передбачає можливість проведення дослідження іншого біологічного середовища, яким згідно з п.п.12, 13 розділу ІІІ Інструкції можуть бути слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Отже, згідно з п.22 розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння є недійсним як такий, що складений з порушенням вимог цієї Інструкції.

З огляду на викладене захисник, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини у справі "Карелін проти Росії" та положення ст.62 Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, і усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь, просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

До апеляційного суду ОСОБА_1 , який повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився і не повідомив про поважні причини неявки. Враховуючи думку захисника, яка не заперечувала проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , і положення ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника Чернецької О.М., яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши новий доказ та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що детально зазначено раніше; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному лікарем КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія", згідно з яким станом на 03 годину 53 хвилини 05.11.2021 ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання каннабіноїдів (марихуана); записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Відсутність у матеріалах справи відомостей про причину зупинення поліцейським керованого ОСОБА_1 транспортного засобу не має значення для правильного вирішення справи, оскільки згідно з ст.280 КУпАП вказана обставина не є такою, що підлягає з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 була затверджена Інструкція.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп`яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров`я, доводи захисника, яка вказує, що огляд водія з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння, поліцейськими проведений не був, що не давало підстав для пропозиції пройти в подальшому огляд на стан сп`яніння, непереконливі.

Ознаки наркотичного сп`яніння відповідно до п.3 розділу І Інструкції поліцейський визначає, виходячи з власного життєвого досвіду, і жодним законом або підзаконним актом не передбачено обов`язковість проведення певних маніпуляцій для встановлення таких ознак. А обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння обумовлюється не діями поліцейського, а вимогами п.2.5 ПДР, у відповідності з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До того ж, стверджуючи про недотримання поліцейськими вимог закону та відомчих нормативних актів, захисник сама посилається на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2021 у справі № 136/651/21, який вказав на неприпустимість провокації водія для огляду на стан сп`яніння шляхом змушування показати кисті рук з метою виявлення їх тремтіння чи здійснити плювок з ротової порожнини з метою виявлення її сухості.

Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Разом з тим відсутність у справі носія, на якому б було зафіксовано безперервне спілкування з поліцейськими з моменту зупинки транспортного засобу і до закінчення оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням його тривалості, не дає підстав для визнання його недопустимим доказом.

Долучення до справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого затверджена у Додатку 1 до Інструкції, не є обов`язковим. І вже сам той факт, що ОСОБА_1 перебував у закладі охорони здоров`я, куди був доставлений поліцейськими, і оглядався лікарем, спростовує доводи апеляційної скарги, що фактично особа на огляд не направлялась.

Згідно з п.п.3, 4, 7 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Як слушно вказує захисник, з відеозапису та висновку щодо результатів медичного огляду вбачається, що лабораторне дослідження не проводилося і лікар встановив наявність у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння на підставі клінічних ознак.

Водночас, захисник не акцентує увагу на тому, що на пропозицію здати сечу ОСОБА_1 намагався налити у ємність воду з крану, і про неможливість її здати не повідомляв. А тому йому і не пропонували здати для лабораторного дослідження інші біологічні середовища. До того ж, метою лабораторного дослідження є виключно визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а не стану сп`яніння. Враховуючи таку поведінку ОСОБА_1 підстав вважати, що лікар провів огляд та склав висновок з порушенням вимог Інструкції, немає.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.2772 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Справу розглянуто під час відсутності ОСОБА_1 , в матеріалах справи містяться дані про направлення йому повістки, однак відсутні відомості про її отримання, що формально може свідчити про порушення судом норм процесуального права.

Однак при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати свої права у повному обсязі, і його неодноразові неявки в судові засідання свідчать про небажання скористатися такою нагодою. До того ж, допущене суддею місцевого суду порушення норм процесуального права не вплинуло на правильність прийнятого рішення і не може бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Отже, обставини справи з`ясовані суддею місцевого суду повно, всебічно і об`єктивно, що спростовує доводи в апеляційній скарзі про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Чернецької Олени Михайлівни залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн