Номер провадження: 33/813/222/22
Головуючий у першій інстанції Поліщук І.О.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Одеської митниці на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 02 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 10.10.2019 року, орган що видав 5101, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України ,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил №4146/50000/20 від 16.10.2021 року вбачається, що 16.10.2021 о 13.30 у оглядовому залі «Приліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт Одеса» Одеської митниці, проходив митний контроль громадянин України ОСОБА_2 , який прибув в Україну літаком В738, б/н (A6-FEN) авіакомпанії «Флай Дубай», регулярний, рейс №FBB 1723, сполученням «Дубай-Одеса».

Формою проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_2 обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю (так званий «зелений» коридор), що належним чином інформаційно обладнана, тим самим вчиненням дій заявив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження.

Після перетину, громадянин України ОСОБА_2 зеленої лінії, що позначає закінчення «зеленого» коридору, на запитання про наявність у нього товарів для декларування відповів, що він переміщує в багажі особисті речі та трохи біжутерії. На прохання пред`явити вміст громадянин України ОСОБА_2 відкрив сумки для догляду (одна сумка синього та одна сумка чорного кольору).

Громадянин України ОСОБА_2 надав два інвойси на товар, виданих на його імя, а саме:

-інвойс від 14.10.2021 №318 з описом ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), вага 6120 гр., вартість 3151.8 дол. США;

-інвойс від 08.10.2021 №б/н з описом ОСОБА_5 , вага 5317 гр., вартість 3882 дол. США.

Під час проведення ретельного митного огляду багажу громадянина України ОСОБА_2 було виявлено, що переміщує у чорній сумці вироби (в наборах) з металу срібного кольору з каменями невідомого походження, та підрахунку було встановлено, що загальна вартість товарів прикрас перевищує еквівалент 1000 євро, а саме становить 7033,9 дол. США.

Після перерахунку вказаних виробів, в гр. ОСОБА_2 встановлено, що загальна кількість (вага) складає 11639 грамів виробів. Зважування виробів здійснювалося на вагах SF- 400.

Відповідно до ст.374 МК України товари, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжувальному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 1000 євро, але загальна фактурна вартість не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України , в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро.

У відповідності до Правил застосування спрощеного Порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Держмитслужби України від 18.02.2006 року №137 «зелений коридор» - це зона спрощеного митного контролю, яка є частиною зони митного контролю на території (у приміщенні) аеропорту, облаштована належним технічним та інформаційним обладнанням і призначена для здійснення в спрощеному порядку митного контролю товарів, що переміщуються громадянами через митний кордон України не підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також оподаткуванню й на переміщення яких через митний кордон України не встановлено заборон або обмежень. Згідно з п. 1.9 даних Правил, громадянин самостійно приймає рішення про проходження спрощеного митного контролю, чи митного і митного контролю з поданням митної декларації - «зеленим» чи «червоним» коридором. Митний контроль предметів громадян закінчується з моменту переміщення цих предметів за межі зони митного контролю - у разі обрання громадянином «зеленого» коридору, відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю «зеленим» коридором - з моменту перетину громадянином зеленої лінії, що позначає закінчення «зеленого» коридору.

Згідно ст. 366 МКУ громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений» коридор або «червоний» коридор) для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання «зеленого» коридору вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Товари в еквіваленті до 1000 євро, а саме прикраси вагою 1592 грама було пропущено через митний кордон України.

Товари, що перевищують еквівалент 1000 євро затримані по протоколу про порушення митних правил, а саме прикраси вагою 10047 грамів. Вартість буде визначена додатково.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки він формою проходження митного контролю обрав проходження через таку зону (коридор) та у нього під час проведення митного контролю було виявлено вироби на загальну вартість, що перевищує встановлені законодавством України обмеження для переміщення через митний кордон України по «зеленому» коридору.

За даним фактом співробітниками митниці, у відношенні гр. ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 4146/50000/21 від 16.10.2021 року, за ст. 471 МК.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 02 грудня 2021 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень, без конфіскації предметів правопорушення, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил.

Вилучені, відповідно до протоколу № 4146/50000/21 від 16.10.2021 року, а саме: товари вказані в опису предметів по справі про ПМП №4146/50000/21 від 16.10.2021 у кількості 88 штук на загальну суму 73200,00 - повернуто ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 або його представнику, після сплати всіх необхідних митних платежів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень. Не

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 02 грудня 2021 року змінити у частині накладення стягнення, а саме: накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мімімумів доходів громадян, з конфіскацією вилучених товарів прикраси вагою 10 047 грамів, вартістю 73 200 грн.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 22.02.2022 року, з`явився представник ОСОБА_2 адвокат Єрусланова Т.Г.

Представник апелянта Одеської митниці до суду апеляційної інстанції не з`явився про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом представника Одеської митниці Білобородової Н.О. (а.с. 84).

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Єрусланової Т.Г., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно зі ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про порушення митних правил, відносно ОСОБА_2 додержався вимог статей 486 та 489 МК України, практики Європейського суду з прав людини та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ст.471 МК України.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та в апеляційній скарзі представником Одеської митниці ДФС України не оскаржується.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги щодо необхідності конфіскації вилучених товарів, а саме прикрас вагою 10 047 грамів, вартісю 73200 грн., оскільки законом передбачено безальтернативну конфіскацію, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, санкцією статті 471 МК України встановлено стягнення у виді накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Апеляційний суд звертає увагу, що санкцією статті передбачено конфіскацію лише тих товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством.

За таких обставин конфіскація, передбачена вказаною статтею, поширюється не на товари, ввезення чи вивезення яких здійснюється з перевищенням встановленої граничної норми, а саме на ті, ввезення яких прямо обмежено або заборонено законодавством.

Судовим розглядом справи встановлено, що з наданих представником ОСОБА_2 документів, а саме інвойсу від 14.10.2021 №318 з описом ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), вага 6120 гр., вартість 3151.8 дол. США; інвойс від 08.10.2021 №б/н з описом assortted jewellery, вага 5317 гр., вартість 3882 дол. США., вилучені товари належать ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_2 підтверджено законність товарів, які він переміщував через митний кордон України.

Суд першої інстанції, враховуючи обставини справи, які свідчать про законність отриманих товарів ОСОБА_2 вилучених в нього, застосувавши міжнародно правові норми, дійшов до висновку про не застосування до нього додаткового стягнення в вигляді конфіскації вилучених товарів, вказаних в опису предметів по справі про ПМП №4146/50000/21 від 16.10.2021 у кількості 88 штук на загальну суму 73200,00 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який врахував практику Європейського суду з прав людини, у рішенні «Садоха проти України».

З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається законне джерело походження товарів, вилучених у ОСОБА_2 , а саме те, що він отримав вказаний товар законним шляхом та надано відповідні документи на підтвердження цих фактологічних тверджень.

При цьому, слід також зауважити, що представник Одеської митниці Держмитслужби ніяким чином не поставив під сумнів походження вказаного товару.

Накладення адміністративного стягнення у вигляді конфіскації цих предметів буде надмірним скоєному правопорушенню.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про незастосування до ОСОБА_2 додаткового покарання у виді конфіскації вилучених грошових коштів, а тому визнає апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС України Кептене Дмитра необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Окрім того, слід зазначити, що апеляційна скарга Одеської митниці Держмитсужби містить лише обставини справи та перелік відповідних норм права, в той час жодного доводу на спростування висновків суду першої інстанції у апеляційній скарзі не зазначено.

У апеляційній скарзі лише зазначено, що оскільки примірник постановии Малиновського районного суду м.Одеси від 07.12.2021 року станом на день подання апеляційної скарги не отримано, а текст постанови в ЄДРСР відсутній, тому розширені обгрунтування до апеляційної скарги будуть надані під час судового розгляду справи.

Однак, в судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 25.01.2022 року представник апелянта жодних доводів на спростування висновків суду не навела, а в судове засідання, яке було призначене на 22.02.2022 року взагалі не з`явилася та жодних письмових пояснень, обгрунтувань до апеляційної скарги, як про це зазначено апелянтом, до суду апеляційної інтанції не надала.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Одеської митниці є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволеня.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 02 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 10.10.2019 року, орган що видав 5101, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра