10.05.2022 Справа № 331/914/22 Провадження № 3/331/578/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з УПП в Запорізькій області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330328 від 15.02.2022 року: «15.02.2022 р. о 22 год. 15 хв. у м.Запоріжжя Олександрівський р-н, Прбрежна магістраль, навпроти будинку № 3 по вулиці Запорізька, водій ОСОБА_1 керував ТЗ DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час відеозапису. Від керування відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України. Чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Для розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що він не скоював інкримінованого йому правопорушення та заперечив свою провину.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та аналізуючи додані до протоколу докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається та діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що. знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній

відповідальності.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення, суддя звертає увагу на те, що співробітником поліції місце та час вчинення правопорушення не визначені, оскільки, в протоколі зазначено, що місцем вчинення правопорушення є Прибрежна автомагістраль напроти будинку № 3 по вул.Запорізькій, хоча з переглянутого відеозапису з боді-камери поліцейського вбачається, що місцем вчинення є Прибрежна магістраль в районі будинку № 1-б по вул.Запорізькій. Стосовно часу вчинення правопорушення: в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час о 22 год. 15 хв., що суперечить відеозапису з боді-камери співробітника поліції, початок відеозапису о 22 год. 06 хв., а о 22 год. 15 хв. співробітник патрульної поліції по рації викликав слідчо-оперативну групу на місце зупиненого транспортного засобу.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покла-дається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушен-ня розроблені та затверджені наказом МВС від 07.11.2015 за №1395 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/278853 «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», наказом МВС від 06.11.2015 за №1376 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27942 «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 за №1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» недотримання норм яких дає підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин подій та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення (пункт 22).

У відповідності до пункту 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`янінняі дії водія щодо ухилення від огляду. Тобто, крім всього іншого, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, в даному протоколі цього зазначено не було.

Відповідно до ч.3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 зі змінами та доповненнями, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспорт-ного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1413/27858, пункт5: Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В порушення цих вимог поліцейський не інформував ОСОБА_1 про порядок застосування технічного засобу, не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В матеріалах справи взагалі відсутні відомості, що поліцейський проводив огляд водія на стан алкогольного сп`яніння та складав відповідний акт з долученням його до протоколу про адмінправопорушення, що не відповідає вимогам ч.5 «Порядку направлення водіїв…».

Також частиною 4 «Порядку направлення водіїв…» передбачено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. В порушення цих вимог свідки не були залучені, натомість в протоколі міститься запис щодо відсутності свідків, оскільки здійснювалась відеофіксація на бодікамеру. При цьому, суддя звертає увагу, що доданий до протоколу відеозапис не є безперервним. Натомість, згідно відеозапису о 23 год. 25 хв. проводились слідчі дії за участі понятих, які працівником патрульної поліції могли би бути залучені в якості свідків факту відмови правопорушника від проведення огляду на стан сп`яніння.

Предметом доказування винуватості особи за складом правопорушення, передба-ченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є факт керування транспортним засобом та факт перебування його водія в стані наркотичного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі вбачається як з переглянутих судом відеоматеріалів, що були додані до протоколу про адміністративне правопорушення, так й з відповідного направлення та акту про вказане. При цьому, суд враховує, що зазначені докази зібрані з порушенням відповідної Інструкції та Порядку.

ОСОБА_1 ставиться за провину відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, саме як особою, яка керує транспортним засобом.

Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення, тоді як з доданого до протоколу відеозапису цього факту не випливає.

Згідно з пп.1 п.2 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року N 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Пунктом 2 Розділу 3 вказаної Інструкції визначено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Отже, відповідно до відеозапису з нагрудної камери (боді-камер) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що в порушення вимог вказаної Інструкції він не є безперервним.

Так, з переглянутих судом відеоматеріалів, зокрема, випливає, що відбувається процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення о 22 год. 09 хв., однак факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із відеоматеріалів ніяк не випливає. Більш того, таким відеозаписом взагалі не зафіксовано керування певною особою транспортним засобом. Під час руху начебто за автомобілем правопорушника, нагрудна боді-камера зафіксувала не початок фіксації правопорушення, а факт ігри співробітника поліції в своєму мобільному телефоні.

Поліцейський, оснащений нагрудною камерою (відеофіксатором), попереджує про застосування такого превентивного поліцейського заходу, як відеофіксація (частина друга статті 31, стаття 40 Закону України «Про національну поліцію»).

Ці вимоги патрульними поліцейськими були порушені, жодний долучений до протоколу відеозапис не містить такого факту.

Інші наявні у справі докази на факт керування саме ОСОБА_1 , який ще на стадії оформлення матеріалів справи виявляв послідовну позицію, автомобілем також не вказують.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка є джерелом права, у зв`язку з чим є обов`язковим до врахування судом при розгляді справ відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для Сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Також в даному випадку суд вважає за необхідне застосувати рішення ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії», у яких суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява № 12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотри-мання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява № 11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується зі ст.245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

З огляду на викладене, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у ста-ні алкогольного сп`яніння та вчинення ним інкримінованого йому правопорушення, не є доведеним «поза розумним сумнівом», а, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне право-порушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за та таких обставин:

1)відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, суддя вважає за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 9, 10, 24, 33, 130 ч.1, 221, п.1 ч.1 ст. 247, ст.268, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передба-ченого ст. 130 ч.1 КУпАП, - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційногосуду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.В. Стратій