Справа № 163/275/22
Провадження № 3/163/312/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.
з участю представника Волинської митниці Каліщука А.В.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0280/20500/22 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 21 червня 2016 року органом 5610,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 10 лютого 2022 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці водієм транспортного засобу з номерними знаками НОМЕР_2 /ВК2722ХF, не задекларував за встановленою формою 1000 євро, що за офіційним курсом НБУ становило 31 996,00 гривень, які знаходились у кишені одягненої на ньому куртки і пред`явленні ним для перерахунку, чим вчинив правопорушення, передбаченест.472 МК України.

На розгляд справи порушник не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду; відповідно до надісланих ним документів перебуває на військовій службі у зв`язку із мобілізацією.
Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, митною декларацією транскордонного переміщення фізичними особами валюти, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями порушника, службовою запискою інспектора митниці.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 враховується наступне.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил.
Його визнавальні письмові пояснення під час складання протоколу і наведені у них обставини вчинення правопорушення вочевидь свідчать про його щире каяття у допущенні порушень митних правил.
За обставинами справи ОСОБА_1 під час проходження митного контролю сам пред`явив для перерахунку наявну у нього валюту, що дозволяло посадовій особі митниці не вдаватися до застосування такої форми митного контролю як особистий огляд.

Загальновідомим фактом є те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, який триває нині та Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 продовжений до 25 травня 2022 року.
ОСОБА_1 з 11 березня 2022 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», що підтверджується довідкою зазначеної військової частини № 242 від 01 квітня 2022 року.
Отже, ОСОБА_1 виконує військовий обов`язок із захисту України від військової агресії Російської Федерації.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи (необережна форма вини, пом`якшуючі відповідальність обставини та відомості про особу порушника) свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 тяжкі шкідливі для держави наслідки не настали.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що накладення стягнення у вигляді штрафу і конфіскації вилученої валюти, що передбачено санкцією ст.472 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Отже, вчинені ОСОБА_1 дії є малозначними, а накладення на нього стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, встановлено підстави для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

На підставі положень п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір стягненню не підлягає.

Тимчасово вилучені в цій справі в порядку ст.511 МК України валютні цінності слід повернути особі, в якої вони були вилучені.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Тимчасово вилучені за протоколом № 0280/20500/22 в порядку ст.511 МК України 1000 (одну тисячу) євро повернути ОСОБА_1 .

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області О.С. Павлусь