Справа №: 398/2375/22
провадження №: 3/398/884/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

"04" серпня 2022 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручкова Лілія Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 184Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №327859 від 20.07.2022 року, 10.07.2022 року зі слів заявника ОСОБА_1 стало відомо, що товариш його малолітнього сина - малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, змусив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, при цьому оголивши свій статевий орган, взяти його до рук та потім засунути до своєї порожнини рота, що останній і зробив, даний факт знайшов своє підтвердження, але зі слів малолітнього ОСОБА_2 , примушував вчинити ці дії саме ОСОБА_3 , встановити за допомогою психологічного тренінгу з малолітніми дійсності їхніх стверджень не видалось за можливе. Протокол складено за ч.1 ст. 184КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що має двох малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , 4 роки. Виховують дітей разом з дружиною. Діти без нагляду не залишаються, інколи допомагають батьки. На прогулянку діти виходять в супроводі дорослих. Він перший хто дізнався про цю подію. Гуляючи зі своїми синами почув уривки розмови хлопців з старшим сином. Після розмови з ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_8 викликав поліцію. Зазначив, що в поліції була розмова з психологом, проте вони самостійно також зверталися до психолога, поради та усні рекомендації якого виконують. Вважає, що виконує батьківські обов`язки належним чином, просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та дружиною ОСОБА_1 . Зі слів сина це відбулося десь на початку липня. В той день на прогулянці з дітьми була вона. Гуляючи з обома синами на дитячому майданчику вона допускає, що могла відволіктися від старшого сина на невеликий проміжок часу через те, що молодший син за віком та розвитком потребує більше уваги. Дітей без нагляду не залишають. В разі крайньої необхідності, коли батьки зайняті, діти залишаються з бабусею чи дідусем. Син ОСОБА_3 навчається у школі №20, молодший син відвідує садочок. З боку вчителів чи вихователів зауважень та нарікань щодо поведінки дітей жодного разу не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідка, дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2022 року серії ВАВ №327859, матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

На підставі ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Отже протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, то такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто, відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За правилом ст. 150 СК батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Однак, як убачається з матеріалів справи, в чому саме проявилася об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, які саме дії вчив чи не вчинив ОСОБА_1 спрямовані на ухилення останнім від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей в протоколі не зазначено.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що дізнавшись про події, які відбулися з його малолітнім сином ОСОБА_1 одразу вжив заходи щодо усунення можливих негативних наслідків. Звернувся до поліції для проведення відповідної перевірки та до психолога.

Вказані обставини не дають підстав для висновку щодо наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, в діяннях ОСОБА_1 .

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 184, 213, 221, 247 п.1, 268, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Лілія Іванівна Стручкова