Провадження № 3/521/7368/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Мурзенко М.В., за участю секретаря Корнієнко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ІПН: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

До Малиновського районного суду м.Одеси надійшли матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , з підстав того, що 07 липня 2022 року о 14 годині 25 хвилин у м.Одесі, Тираспольське шосе, 22/8, керуючи транспортним засобом Land Rover, д.н.з НОМЕР_2 , не виконав вимогу регулювальника про зупинку подану за допомогою жезлу, скоїв проїзд на спину інспектора, який регулював дорожній рух, в наслідок чого змусив інших учасників дорожнього руху гальмувати для того, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.3 ПДР України.

За даним фактом інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 019792 від 07.07.2022 року за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ковчук В.М. не з`явились. Надали до суду заперечення, у яких вказали, що з протоколом не згодні, ОСОБА_1 жодних аварійних ситуацій не створював, у матеріалах справи відступні будь-які докази, які підтверджують порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 та створювання аварійної ситуації.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові заперечення, суд доходить висновку про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно вимог ч. 2 ст. 7 провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Так, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вина особи в скоєнні адміністративного правопорушення має бути доведена, як і в скоєнні злочину, поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, що притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія органу, що склав протокол про адміністративне правопорушення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать цій версії. Наявність таких обставин, яким така версія не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія органу, що склав протокол про адміністративне правопорушення була лише більш вірогідною за версію особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 07 липня 2022 року о 14 годині 25 хвилин у м.Одесі, Тираспольське шосе, 22/8, керуючи транспортним засобом Land Rover, д.н.з НОМЕР_2 , не виконав вимогу регулювальника про зупинку подану за допомогою жезлу, скоїв проїзд на спину інспектора, який регулював дорожній рух, в наслідок чого змусив інших учасників дорожнього руху гальмувати для того, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.3 ПДР України. При цьому відеозапис події, про який зазначено в протоколі, відсутній, інші докази скоєння правопорушення відсутні.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що єдиним документом в матеріалах справи, який може мати доказове значення, є протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. 8.3ПДР України було створено аварійну ситуацію.

Проте, суд зазначає, шо протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав, визначених п. 1) ст. 247 КУпАП України.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: М.В.Мурзенко