ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1840/22

Номер провадження 3/495/859/2022

03 серпня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

07.04.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1

02.04.2022 року поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області складений протокол серії ААД №320920 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано: «02.04.2022 року, 20:25 год. Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Лісова, 5, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від обстеження на стан сп`яніння відмовився на відеозйомку».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Гетманченко І.С., який діє на підставі адвокатського ордеру, в судовому засіданні просив суд, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУПаП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи це тим, що ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, встановленні грубі порушення співробітників поліції, при складанні адміністративного протоколу, які виразилися в наступному.

1) Як вбачається з матеріалів адміністративного правопорушення, 02.04.2022 в 20 годині 25 хвилині поліцейський Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу В.А. зупинив водія ОСОБА_2 по вул. Лісова, 5 смт. Сергіївка, м. Білгород-Дністровський, Одеська область.

Під час зупинки водія працівник поліції не представився водію ОСОБА_1 , не показував своє посвідчення та не повідомив причини зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Адвокат Гетманченко зазначає, що ОСОБА_3 , жодної з перелічених підстав у поліцейського Крецу В.А. для зупинку водія ОСОБА_1 не було, а тому 02.04.2022 року в 20 годині 45 хвилин поліцейський Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу В.А. безпідставно зупинив водія ОСОБА_1 , чим грубо порушив вимоги ч.3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», що потягло за собою грубе порушення права затриманого водія.

2) Також, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків. У разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги, але більш конкретні передбачені і спеціальною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

У разі встановлення стану сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу В.А. взагалі не було залучено свідків, що є можливим, оскільки місце пригоди знаходилось в населеному пункті.

Крім цього, під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, наданих до суду, стороною захисту встановлена відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є порушенням порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (п.8 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

Тобто, поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу В.А. взагалі не було запропоновано та повідомлено про один із спосіб огляду водія транспортного засобу шляхом направлення його до закладів охорони здоров`я на території м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району, Одеської області, які надають медичні послуги у вигляді огляду водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1

3) Також, відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №320920 підтверджує наявність порушень з боку працівника поліції, який здійснює відеозапис, відповідно до вимог ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію».

На долученому до адміністративного матеріалу DVD диску розміщено два відеозапису. Згідно відеозапису з назвою «video_2022-04-04_19-44-23», запис якого триває лише 25 секунд, на автодорозі з невідомою назвою та місцевістю проїжджає велосипедист, а в слід за ним автомобіль(марку, модель, колір та навіть тип кузову автомобілю) встановити не можливо, а також не видко хто саме керує автомобілем. При цьому на відеозаписі відображено рух автомобіля, що проїжджає повз автомобіля поліцейських, тобто зупинку автомобіля не зафіксовано. В нижньому куті з права зазначеного відеозапису розміщено час 20 година 24 хвилина.

Згідно другого відеозапису з назвою «video_2022-04-04_19-44-38», запис якого триває лише 1 хвилину 05 секунд, без відображення точного часу, хоча в фабулі адміністративного протоколу зазначено, що час вчинення адміністративного правопорушення 02.04.2022 22 година 45 хвилин, працівник поліції поводить себе упереджено, що є недопустимим та така поведінка є психологічним тиском на особу. При діалозі працівник поліції не вказує відомості про свою особу, а саме звання, місце роботи, не пояснює причину зупинки та не роз`яснює перелік прав, які має особа в справі про адміністративне правопорушення.

Співбесіда велась з особою в справі про адміністративне правопорушення не одним працівником поліції, які вчиняли на особу психологічний тиск. Працівниками не було роз`яснено право особи саме не погодитись пройти медичний огляд за допомогою спец приладу алкотестера «Драгер» та право пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров`я, в тому числі здати відповідні зразки на виявлення в крові алкоголю.

Між тим, з відеозапису з назвою «video_2022-04-04_19-44-38» встановлено, що водій прямо не відмовився від проходження огляду за допомогою спец приладу алкотестера «Драгер» а повідомив, що йому необхідно порадитись зі своїм консультантом на ім`я ОСОБА_4 , який має досвід в подібних справах, що підтверджується на 50 секунді зазначеного відеозапису. Крім цього, згідно вказаного відеозапису неможливо встановити особу, з якою 1 хвилину 05 секунд веде бесіду поліцейський, адже камера фіксує нижню частину тіла.

Крім цього, як на відеозапису, так і в матеріалах справи органом поліції не надано жодних даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено відео зйомку. Згідно відеозапису співробітниками поліції взагалі не вживались заходів щодо залучення свідків до розгляду справи. Крім того працівниками поліції ОСОБА_1 на місці пригоди не було роз`яснено процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі мати захисника.

Також, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, безперервна відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не проводилася.

Таким чином, поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу В.А. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, віднісся формально та односторонньо, вирішивши не витрачати свій час в очікуванні на правові роз`яснення водію ОСОБА_5 , залучення свідків, повідомлення про огляд водія в закладах охорони здоров`я, тим самим не дотримався розумного та справедливого розгляду справи, що призвело до порушення принципу змагальності в розумінні ч. 4 ст. 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено фото, або відео зйомку результати такої фіксації є недопустимими доказами (висновки ВС/КАС № 428/2769/17 від 24.01.2019, ВС/КАС, справа №524/5536/17, 15.11.18). Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні на паперовому конверті з оптичним диском, які долучені в якості доказів у справі № 391/705/20, взагалі не зазначено на які носії здійснювався відео запис події. Верховний Суд у справі №216/5226/16-а(2-а/216/33/17) зазначив що, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Таким чином можна зробити висновок, що оптичний диск є недопустимим доказом по справі. Не може вважатися допустимими доказами вини, та факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки на відео не підтверджують саме факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 до часу зупинки транспортного засобу та прибуття працівників поліції, а також конкретної відмови від проходження огляду за допомогою спец приладу алкотестера «Драгер». Інші докази у підтвердження вини ОСОБА_1 у справі відсутні. Наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містять в собі належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

4) Крім цього, під час складання протоколу ААД №320920 поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу В.А. було грубо порушено вимоги ст. 268 КУпАП, тобто права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як убачається з протоколу, особі не роз`яснювалися її права та не вручалася копія протоколу. При цьому зазначено, що від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився о 20.45 02 квітня 2022 року. Як зазначалося вище, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. У даному випадку, жодних даних про те, що вказаний протокол взагалі надавався ОСОБА_1 для відому, матеріали справи не містять, в тому числі вказаний факт не підтверджується відеозаписом, через відсутність такого фрагменту.

Не зважаючи на вищевказані порушення поліцейським ОСОБА_5 , поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Сливинським О.О. було складено «ОБЬЯСНЕНИЕ» на бланку не існуючої організації, останній зазначив неіснуючий підрозділ поліції.

Згідно відомостей на офіційному веб сайті ГУНП в Одеській області (https://od.npu.gov.ua/about/struktura/teritorialni-pidrozdili-golovnogo-upravlinnya naczionalnoji-policziji/bilgorod-dnistrovskij-rajonnij-viddil-policziji.html) в розділі підрозділи ГУНП в Одеській області зазначено Білгород-Дністровський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області, начальником якого є ОСОБА_6 .

Тобто, поліцейський ОСОБА_7 зазначив в «ОБЬЯСНЕНИЕ» стару назву територіального підрозділу поліції «Белгород-Днестровский ОП ГУНП в Одесской области», натомість як відділ поліції було змінено в районний відділ поліції із внесенням до реєстраційної картки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім цього, незважаючи на порушення пов`язане із зазначенням неіснуючої юридичної особи, на графи бланку пояснення складено не державною мовою(російською).

ч.1, 6 ст. 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" визначено, що мовою нормативно-правових актів і актів індивідуальної дії, діловодства і документообігу органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування є державна мова. Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Отже, пояснення водія ОСОБА_1 складено з грубим порушення Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", що в свою чергу не породжує будь-яких юридичних наслідків, оскільки в силу своєї юридичної природи є недійсним документом та доказом бути не може.

З урахуванням вищезазначеного, адвокат Гетманченко І.С. просить суд закрити провадження по справі.

Аналіз законодавства.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом про винність особи та за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, якщо протокол було складено без порушень, у відповідності до чинного законодавства передбаченого ст. 256 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

При цьому, відповідно до п.6. розділу I, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 22 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд бере до уваги пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статті 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Суд звертає увагу на те, що обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати: чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом та інше.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Інспектор поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини адміністративного правопорушення, виявити як ті обставини, що вказують на вину, так і ті, що вказують на невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, суд, керуючись ст. 252 КУпАП, повинен надати належну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись при цьому лише законом та правосвідомістю.

Статтею 99 КАСУ передбачено що, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що під час складання протоколу ААД №320920 було грубо порушено вимоги ст. 268 КУпАП, тобто права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час зупинки водія працівник поліції не представився водію ОСОБА_1 , не показував своє посвідчення та не повідомив причини зупинки транспортного засобу, не роз`яснює перелік прав, які має особа в справі про адміністративне правопорушення.

Працівниками поліції не було роз`яснено право особи не погодитись пройти медичний огляд за допомогою спец приладу алкотестера «Драгер» та право пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров`я, в тому числі здати відповідні зразки на виявлення в крові алкоголю.

Суд наголошує на тому, що передбаченою процедурою розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Порушення інспектором цієї процедури зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності. Це ускладнює встановлення об`єктивної сторони вчиненого порушення та вини особи в його вчиненні.

При цьому в матеріалах справи, суд не вбачає належних доказів, щодо причини зупинки поліцейськими транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , що є порушенням ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Таким чином суд приходить до висновку, що зупинка транспортного засобу була безпідставною.

Таку ж позицію висловив у своїй постанові Сьомий апеляційний адміністративний суд у справі № 136/651/21 від 23.07.2021 року, якщо зупинка транспортного засобу була безпідставною, штраф за порушення ПДР незаконний.

Суд бере до уваги пояснення адвоката Гетманченка І.С., стосовно того, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. При цьому, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу В.А. взагалі не було залучено свідків, що не складало труднощів, зважаючи на те, що місце пригоди знаходилось в населеному пункті.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи встановлена відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є порушенням порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (п.8 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

Поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу В.А. взагалі не було запропоновано ОСОБА_8 та повідомлено про один із спосіб огляду водія транспортного засобу шляхом направлення його до закладів охорони здоров`я на території м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району, Одеської області, які надають медичні послуги у вигляді огляду водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Суд наголошує на тому, що відео фіксування події повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак поліцейськими не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури розгляду справи.

Натомість, відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №320920 підтверджує наявність порушень з боку працівника поліції, який здійснює відеозапис, відповідно до вимог ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію».

На долученому до адміністративного матеріалу DVD диску розміщено два відеозапису. Згідно відеозапису з назвою «video_2022-04-04_19-44-23», запис якого триває лише 25 секунд, на автодорозі з невідомою назвою та місцевістю проїжджає велосипедист, а в слід за ним автомобіль (марку, модель, колір та навіть тип кузову автомобілю) встановити не можливо, а також не видко хто саме керує автомобілем. При цьому на відеозаписі відображено рух автомобіля, що проїжджає повз автомобіля поліцейських, тобто зупинку автомобіля не зафіксовано. В нижньому куті з права зазначеного відеозапису розміщено час 20 година 24 хвилина.

Згідно другого відеозапису з назвою «video_2022-04-04_19-44-38», запис якого триває лише 1 хвилину 05 секунд, без відображення точного часу, хоча в фабулі адміністративного протоколу зазначено, що час вчинення адміністративного правопорушення 02.04.2022 22 година 45 хвилин, працівник поліції поводить себе упереджено, що є недопустимим та така поведінка є психологічним тиском на особу. При діалозі працівник поліції не вказує відомості про свою особу, а саме звання, місце роботи, не пояснює причину зупинки та не роз`яснює перелік прав, які має особа в справі про адміністративне правопорушення. Працівниками не було роз`яснено право особи саме не погодитись пройти медичний огляд за допомогою спец приладу алкотестера «Драгер» та право пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров`я, в тому числі здати відповідні зразки на виявлення в крові алкоголю.

Між тим, з відеозапису з назвою «video_2022-04-04_19-44-38» встановлено, що водій прямо не відмовився від проходження огляду за допомогою спец приладу алкотестера «Драгер», крім цього, згідно вказаного відеозапису неможливо встановити особу, з якою 1 хвилину 05 секунд веде бесіду поліцейський, адже камера фіксує нижню частину тіла.

Крім цього, як на відеозапису, так і в матеріалах справи органом поліції не надано жодних даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено відео зйомку. Згідно відеозапису співробітниками поліції взагалі не вживались заходів щодо залучення свідків до розгляду справи. Крім того працівниками поліції ОСОБА_1 на місці пригоди не було роз`яснено процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі мати захисника.

Також, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, безперервна відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не проводилася.

Таким чином, поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу В.А. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, віднісся формально та односторонньо, вирішивши не витрачати свій час в очікуванні на правові роз`яснення водію ОСОБА_5 , залучення свідків, повідомлення про огляд водія в закладах охорони здоров`я, тим самим не дотримався розумного та справедливого розгляду справи, що призвело до порушення принципу змагальності в розумінні ч. 4 ст. 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено фото, або відео зйомку результати такої фіксації є недопустимими доказами (висновки ВС/КАС № 428/2769/17 від 24.01.2019, ВС/КАС, справа №524/5536/17, 15.11.18). Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні на паперовому конверті з оптичним диском, які долучені в якості доказів у справі № 391/705/20, взагалі не зазначено на які носії здійснювався відео запис події. Верховний Суд у справі №216/5226/16-а(2-а/216/33/17) зазначив що, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Тому суд приходить до висновку, що оптичний диск є недопустимим доказом по справі. Не може вважатися допустимими доказами вини, та факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки на відео не підтверджують саме факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 до часу зупинки транспортного засобу та прибуття працівників поліції, а також конкретної відмови від проходження огляду за допомогою спец приладу алкотестера «Драгер». Інші докази у підтвердження вини ОСОБА_1 у справі відсутні. Наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містять в собі належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суд вважає необхідним значити, що матеріали адміністративної справи містять на аркуші справи 6 документ під назвою «ОБЬЯСНЕНИЕ» на бланку не існуючої організації, останній зазначив неіснуючий підрозділ поліції. Однак, згідно відомостей на офіційному веб сайті ГУНП в Одеській області (https://od.npu.gov.ua/about/struktura/teritorialni-pidrozdili-golovnogo-upravlinnya naczionalnoji-policziji/bilgorod-dnistrovskij-rajonnij-viddil-policziji.html) в розділі підрозділи ГУНП в Одеській області зазначено Білгород-Дністровський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області, начальником якого є ОСОБА_6 .

При цьому, вказаний документ не містить підпис ОСОБА_1 , а мають підпис лише поліцейського Сливинського О.О., який їх склав, тобто у суду є сумніви, що вказані пояснення надані саме зі слів ОСОБА_1 , а не викрадені на власний розсуд поліцейським, який їх склав, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про те, що пояснення водія ОСОБА_1 складено з грубим порушення, що в свою чергу не породжує будь-яких юридичних наслідків, оскільки в силу своєї юридичної природи є недійсним документом та доказом бути не може.

Вказані обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були інспектором поліції, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання. Тому суд вважає зазначені вище недоліки не дають можливості встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Висновки.

Суд враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), який передбачає обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Суд зобов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Суд вважає, що поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування в стані сп`яніння), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, яка передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 24, 33, 34, ч. 1 ст. 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя : Н.Д. Анісімова