№522/4477/22, №3/522/4436/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли із відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що 12.03.2022 року о 20 годині 56 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, площа Привокзальна, під час дії комендантської години перебував у громадському місці, та не виконував законні вимоги співробітників поліції.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про явку до судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому судової повістки про виклик до суду на 10 годину 30 хвилин 18.04.2022 року, шляхом направлення йому судової повістки про виклик до суду на 14 годину 50 хвилин 28.04.2022 року, та виставленням інформації на сайті Приморського районного суду м. Одеси.

Дослідивши адміністративні матеріали разом із наявними у них доказами, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З даної норми вбачається, що указане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст.185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.

Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, у порушення вищевказаних вимог законодавства, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст.185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, не вказано яке правопорушення вчинив ОСОБА_1 , у зв`язку з чим не реагував на яку вимогу працівника поліції припинити яке правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора вище зазначеного громадянина такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Ці обставини свідчать про те, що інспектором патрульної поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст у повному обсязі, та фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Інших обставин у протоколі про адміністративне правопорушення, та у матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення ст.185 КУпАП, про які зазначено у вище указаному протоколі про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення не були зазначені свідки, що можуть підтвердити обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не були долучені відеозаписи, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Працівники поліції при оформленні матеріалів адміністративної справи не долучили до протоколу про адміністративне правопорушення ні одного доказу на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідальність за яке, передбачена ст.185 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При оформленні матеріалів працівник поліції не приєднав будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вчинив 12.03.2022 року указане адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ст.185 КУпАП. Доказів того, що ОСОБА_1 12.03.2022 року вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку суду не надано.

На підставі зазначеного, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 12.03.2022 року відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та відсутня подія указаного адміністративного правопорушення.

Тому суддя вважає необхідним закрити адміністративне провадження.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 280, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гаєва Л.В.