ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2022 Справа №607/2897/22 Провадження №3/607/1689/2022 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Воловець, Закарпатської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, не працюючої,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2022 близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_1 , ухилилася від виконання, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків, щодо виховання свого малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, перебуваючи на території центрального автовокзалу за адресою: АДРЕСА_3 , просила милостиню у перехожих громадян із малолітнім сином, який мав брудний одяг. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання судових повісток, як за вказаним у протоколі місцем проживання, так і за місцем реєстрації, ОСОБА_1 в судове засідання 21.04.2022 о 10 год. 40 хв. знову не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася. Поряд з цим, як вбачається із даних рекомендованих повідомлень, судові повістки про виклик до суду на 10.03.2022 та 21.04.2022 були вручені ОСОБА_1 особисто 03.03.2022 та 12.04.2022 відповідно.

Крім цього, на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (https://tem.te.court.gov.ua/sud1915/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справи, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» від 14.10.2003 наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Разом з тим, відповідно до положень ст.268 КУпАП, адміністративні правопорушенні за ч.1 ст.184 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За наведеного та враховуючи, що суд вжив всіх можливих заходів щодо забезпечення участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні, а також принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею настає в разі ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція частини першої ст.184 КУпАП є бланкетною нормою, та відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 Сімейного кодексу України. Так, згідно ч.6 ст.150 Сімейного кодексу України забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Отже, у разі прояву будь-яких видів експлуатації батьками своєї дитини, законодавством передбачається адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №061325 від 11.02.2022, складеному у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 ; електронному рапорті інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гутмана Є.П. та рапорті старшого інспектора СЮП ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Луцко У. від 08.02.2022, згідно яких 08.02.2022 близько 11 год. 20 хв. на центральному автовокзалі у АДРЕСА_3 , було виявлено жінку ромської національності гр. ОСОБА_1 , яка разом із малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у брудному одязі та мав неохайним вигляд, просила милостиню у перехожих громадян; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 08.02.2022, з яких вбачається, що вона неодноразово бачила, як жінка на ім`я ОСОБА_4 , ромської національності, віком 30-40 років, ходить із малолітнім хлопчиком та просить милостиню; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 11.02.2022, в яких остання підтвердила наведені у складеному щодо неї протоколі дані; копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.11.2018, згідно якого ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №061325 від 11.02.2022 диск суд до уваги не приймає, у зв`язку з відсутністю на ньому інформації, що має доказове значення у даній справі.

Поряд з цим, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують факт ухилення ОСОБА_1 08.02.2022 близько 11 год. 20 хв. від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому її дії правильно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП. Такі докази долучені до протоколу в оригінальному виді і сумнівів не викликають.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно ст.17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, ступінь її вини, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.184 КУпАП у виді попередження. Для застосування іншого виду адміністративного стягнення, яке є більш суворим, достатніх підстав не вбачається.

На думку суду, застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-35, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук