Справа № 373/416/22
Номер провадження 3/373/182/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року cуддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В. розглянув матеріали, що надійшли з Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Мир Поліського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого водієм ТОВ Вікінг, одруженого, на утриманні малолітня дитина 2019 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий; за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 181140 від 24.04.2022 вбачається, що ОСОБА_1 24.04.2022 о 21 год. 50 хв. по автодорозі Бориспіль-Дніпро 44 км, керував автомобілем «ЗАЗ DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager», результат тесту 2,31 проміле. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «А» ПДР України.

В суді ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Запевнив, що подібного більше не повториться.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши письмові докази, вважаю, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними письмовими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, а саме:

- роздруківкою результату спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6810» від 24.04.2021, результат тесту 2,31 проміле при дозволених нормативними актами 0,20 проміле; копією акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.04.2021; копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; відеозаписом подій від 24.04.2022; іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування водієм транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжували б відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, не виявлено.

Підстав для закриття справи, або обставин, що виключали б адміністративну відповідальність, не вбачається.

Згідно вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого, особу порушника, прийнявши до уваги відсутність обставин, що обтяжували б відповідальність за адміністративне правопорушення, його щире розкаяння, вважаю, що до винного слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Індивідуалізація адміністративного стягнення при такій санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП не є можливою, проте в кожній справі слід перевіряти обставини, що виключають адміністративну відповідальність.

Крім цього, клопотання начальника Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області М.Дьоміна про вилучення транспортного засобу не підлягає задоволенню, оскільки на ОСОБА_1 накладено суворе адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке не передбачає конфіскації транспортного засобу з передачею його на користь Збройним силам України, силам територіальної оборони.

Порядок вилучення, примусового відчуження транспортних засобів у фізичних осіб (водіїв) на оборонні потреби держави, районних військових адміністрацій (ЗСУ, територіальні сили оборони тощо), передбачено Конституцією України, Цивільним кодексом України, ЗУ Про правовий режим військового становища, ЗУ Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму військового або надзвичайного стану, іншими взаємопов`язаними нормативно-правовими актами. Оплатне вилучення майна можливе за виконання певних умов у відповідності до законодавства, щонайменш проведення ринкової оцінки такого майна для подальшого відшкодування його вартості, прийняття рішення окремо визначеним підрозділом ЗСУ в місці бойового зіткнення, рішення військового командування незалежно від рішення районної адміністрації, заповненого акту примусового відчуження або вилучення майна встановленої форми, чого матеріали справи не містять, а тому у ОСОБА_1 не може бути вилучено (конфісковано) таке майно, що належить йому на праві приватної власності, а тому підлягає безумовному поверненню.

Слід зауважити, що оборонні потреби держави не може забезпечити будь-який затриманий легковий автомобіль, а таке рішення повинно бути прийнято з врахуванням сукупності факторів (належний порядок оформлення вилучення транспортного засобу, врахування бойової обстановки, інших встановлених потреб тощо).

Крім цього, безоплатне вилучення транспортного засобу у відповідності до Закону України Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму військового або надзвичайного стану стосується лише майна державної власності та засвідчується встановленим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2021 № 998 Деякі питання здійснення повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану актом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статями 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Речовий доказ, а саме: автомобіль «ЗАЗ DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , затриманий на підставі Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24.04.2022, складеного інспектором СРПП ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Согою О.С., та який зберігається на майданчику ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області (Київська обл., м. Переяслав, вул. Магдебурзького права, 25-А), повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

СУДДЯ В.В. ЛЕБІДЬ