справа № 197/238/22
провадження № 3/197/232/22
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
28 квітня 2022 року смт Широке

Суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Шевченко О.В., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець, громадянина України, начальника наземного запитувача РЛС ВЧ № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А4611 № 4 від 05.03.2022 (далі - протокол), ОСОБА_2 , 05.03.2022 о 18.30 год молодший сержант ОСОБА_2 прибув у розташування ВЧ НОМЕР_1 в неадекватному стані (помітна дратівливість, активна моторика руками, ненормативна лексіка), тому був направлений для первинного медичного огляду, однак перший від проходження такого огляду відмовився. Командир ВЧ НОМЕР_2 направив ОСОБА_3 на освідотство на ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився від його проходження. Викладене свідчить про:

- появу на території військової частини в нетверезому стані,

- появу на території військової частини у стані наркотичного чи

- появу на території військової частини стані іншого сп`яніння або

- виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані,

- виконання ними обов`язків військової служби у стані наркотичного чи

- виконання ними обов`язків військової служби стані іншого сп`яніння, а також

- відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного під час дії воєнного стану,

- відмова таких осіб від проходження огляду на стан наркотичного під час дії воєнного стану чи

- відмова таких осіб від проходження огляду на стан іншого сп`яніння під час дії воєнного стану.

Судом враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), що суд має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення викладену у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

А у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі "Даллос проти Угорщини", п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції").
Таким чином, неконкретне обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому, призведе до порушення його прав на захист та позбавляє суд можливості роз`яснити йому суть обвинувачення, що гарантує обвинуваченому право захиститися від чітко сформованих інкримінованих обставин вчинення адміністративного правопорушення та залежно від цього обрати певну лінії захисту.
Недотримання вказаних вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушує засади адміністративного провадження, зокрема принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; а також виключає можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності суті обвинувачення до початку дослідження доказів у судовому засіданні.
Вносити виправлення до протоколу заборонено.

В даному випадку обвинувачення не конкретизоване, оскільки в протоколі не зазначено:

-ознаки неадекватного стану, які свідчать про наявність певного виду сп`яніння (передбачені Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції),

-що означає поява «в нетверезому стані»,

-в якому саме стані (наркотичного чи алкогольного, чи якогось іншого сп`яніння) перебувала особа,

-від проходження огляду на який саме стан відмовилася особа,

-правильне місце народження ОСОБА_2 .

В протоколі зазначено одночасно звинувачення у 9 різних адміністративних правопорушеннях (альтернативних), тобто особа, яка склала протокол, поклала обов`язок обрання одного зі складів саме на суд переклала роль обвинувача на суд.

В протоколі зазначені ознаки: дратівливість, активна моторика, ненормативна лексика, тобто звичайні ознаки висловлення обурення, незгоди, які не можуть свідчити самі по собі про перебування особи в стані сп`яніння. Швидше така особа потребувала психологічної допомоги.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_4 відмовився від «освідотства на ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння».

Чинне законодавство України не передбачає такої процедури, як «освідотство на ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння». Слово «освідотство» в українській мові відсутнє.

Отже, ОСОБА_5 було запропоновано пройти не передбачену законодавством України процедуру, тому така відмова є законною.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.93 N 3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настаєз моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Разом з цим, відповідно до Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Диспозиція ч.3 ст. 172-20 КУпАП визначає склад правопорушення, а саме, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - такі дії тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Законодавством не врегульований порядок огляду посадовою особою ВЧ військовослужбовців, під час проходження ними військової служби, з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджено Інструкцію про порядок та явлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в зв`язку з чим, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону.
Так, відповідно до вимог ч.ч.3,4,5 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ч.6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.п 6,7,8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Уповноважена особа територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Суду не надано Акт огляду ОСОБА_6 у ВЧ НОМЕР_2 , хоча певні «ознаки» викладені в протоколі.

Відсутні докази того, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, пропонувалося посадовими особа ВЧ НОМЕР_2 на місці пройти огляд на стан сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, напр., «Драгер».
Технічні засоби відеозапису правопорушення особою, яка склала протокол, не застосовувалися.
В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав та зазначив, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності, оскільки просто був сердитим.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , ОСОБА_4 мав ті ознаки, які викладені в протоколі. Будь-який натяк на наявність ознак якогось сп`яніння відсутні.

В той же час письмові пояснення ОСОБА_9 не беруться до уваги судом, оскільки не містять переліку ознак, які вказували б на перебування особи в стані визначеного виду сп`яніння.

Також суд враховує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставин справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами (постанова ВС/КАС у справі № 161/5372/17 від 29.04.2020).

Письмові пояснення ОСОБА_9 є недопустимим доказом.

Надана суду службова характеристика не є доказом вчинення будь-якого правопорушення.

Також суд приймає до уваги, що всі свідки є підлеглими особи, яка склала протокол.

Для направлення на освідчення на предмет підтвердження стану сп`яніння повинні бути в наявності мінімальні ознаки одного з видів сп`яніння. Само по собі таке направлення не є доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суддя, оцінивши надані суду докази, вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.ст. 247 п. 1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається через Широківський районний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

СУДДЯ О.В.ШЕВЧЕНКО