Справа № 502/235/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

02 травня 2022 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

за участю:

прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Терещенка М.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшли від

Управління стратегічних розслідувань в Одеській області

Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, директора комунального закладу «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП,

за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 325/2022 від 11.02.2022 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Комунального закладу «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради», будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №148-к від 21.12.2020 р. «Про преміювання педпрацівників закладу», згідно якого нараховано премію за рахунок економії фонду заробітної плати у 2020 році у розмірі 601,15 гривень вчителю ОСОБА_2 , яка являється його дружиною та близькою особою відповідно до ст. 1 Закону, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч. 2 ст.172-7КУпАП.

Відповідно до матеріалів, які додано до протоколу встановлено, що 03.03.2020 року згідно рішення Одеської обласної ради «Про призначення на посаду директора комунального закладу «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів» що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, повноваження з управління яким делеговано обласній державній адміністрації» №1258-VII, ОСОБА_1 було призначено на посаду директора комунального закладу «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» строком на 6 років як такого, що пройшов за конкурсом.

Згідно рішення Одеської обласної ради «Про зміну типу та найменування Комунального закладу «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів» від 03.03.2020 р. №1256-VII, змінено тип найменування Комунального закладу «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» на Комунальний заклад «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради».

Відповідно до контракту та статуту КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР» визначено, що директор діє без доручення від імені і в інтересах закладу на всіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності, у державних органах, органах державної влади, та місцевого самоврядування, відкриває рахунки в установах банків, укладає угоди, направлені на виконання покладених на заклад завдань та функцій, контролює їх виконання; забезпечує збереження та раціональне (ефективне) використання майна та коштів закладу, тощо. Крім того, директор має право: видавати доручення в межах повноважень, встановлених статутом та законом; користуватись правом розпорядженням коштами закладу відповідно до статуту та законодавства; накладати на працівників стягнення та застосувати заохочення відповідно до положень трудового законодавства; в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників закладу, тощо.

Враховуючи вищевказане, виходячи із обсягів функцій ОСОБА_1 , як директор КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради», відповідно до статуту та контракту, останній наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями (обов`язками).

Таким чином, директор КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР» ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктом відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та Примітки до ст. 172-7 КУпАП, та на нього поширюється дія цього Закону, і він зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 28 Закону, та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Згідно статті 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Тобто, премія являється видом додаткової заробітної плати та не включається до основної. Відповідно до Розрахункових відомостей нарахованих грошових коштів КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР» премія або нараховується або не нараховується за окремим пунктом розрахункової відомості та за рішенням директора.

Преміювання працівників КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР» здійснюється на підставі додатку №9 «Положення про преміювання» до Колективного договору КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно - трудовим навчанням» ООР», а саме преміювання здійснюється за підсумками роботи та затверджується керівником наказом, який є підставою для проведення відповідних нарахувань бухгалтером.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового про народження № 6 від 24.01.2022, встановлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 28.10.2000 року було створено та зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та видано свідоцтво про шлюб № НОМЕР_1 від 28.10.2000 р.

Згідно витягу № 6 від 24.01.2022 встановлено, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 .

Таким чином, встановлено та підтверджено сімейний (родинний) зв`язок директора КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР» ОСОБА_1 та вчителя праці КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР» ОСОБА_2 та вказані особи є один одному близькими особами і членами сім`ї, відповідно до визначення у ст. 1 Закону.

Так, наказом Кілійської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів № 153 від 01.09.2006 року ОСОБА_2 було призначено вчителем праці Кілійської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів з 01.09.2006 року.

Згідно посадової інструкції вчителя трудового навчання КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР» основними напрямками діяльності ОСОБА_2 є: навчання і виховання учнів з урахуванням специфіки навчального предмету і віку школярів; надання всебічної допомоги учням під час виконання практичних вправ та проходження виробничої практики; забезпечення дотримання норм та правил техніки безпеки в навчальному закладі та під час проведення занять.

Зібраними доказами встановлено, що директор КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР» ОСОБА_1 виконуючи передбачені контрактом і статутом службові повноваження, керуючись Положенням про преміювання, підписав наказ №148-к від 21.12.2020 р. «Про преміювання педпрацівників закладу» , згідно якого вчителю трудового навчання ОСОБА_2 , яка є його дружиною та близькою особою, відповідно до ст. 1 Закону, встановлено премію у розмірі 601,15 грн. та в порушення ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання вищевказаного наказу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме, вчинення дій та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом і наявним майновим інтересом у вигляді отримання його дружиною ОСОБА_2 додаткових грошових коштів, та його службовими повноваженнями, вираженими у одноосібній службовій можливості ОСОБА_1 розпоряджатися коштами, застосовувати заходи заохочення до працівників підприємства, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішення.

Згідно відповіді з Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації повідомлення від директора КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР» ОСОБА_1 , щодо виникнення конфлікту інтересів за період з 01.01.2020 р. по 01.12.2021 р. не надходило.

Також, у своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердив, що він особисто підписував накази про надання премій педпрацівникам КЗ «Кілійський навчально - реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР», в тому числі своїй дружині ОСОБА_2 та про наявність у нього реального конфлікту інтересів з вказаного питання будь-який орган, будь-яким чином він не повідомляв.

Моментом виникнення у директора КЗ «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ООР» ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, є момент прийняття ним рішення та вчинення дії, щодо підписання наказу № 148-К від 21.12.2020 р. про виплату премії вчителю трудового навчання ОСОБА_2 , яка є його дружиною та близькою особою відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Часом вчинення ОСОБА_1 правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є дата підписання наказу 21.12.2020 р.

Датою виявлення правопорушення пов`язаного з корупцією ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є дата 11.02.2022 р.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що виплата премій педагогічним працівникам закладу здійснюється на підставі Положення про преміювання працівників закладу після визначення її розміру на спільному засіданні адміністрації закладу та профспілкового комітету, після чого її розмір затверджується в наказі керівника закладу. Премія у 2020 році виплачувалась усім педпрацівникам закладу, в тому числі його дружині ОСОБА_2 , на одних. Таким чином він не вбачає в своїх діях наявності реального конфлікту інтересів. Про те, що він є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», він дізнався тільки під час складення відповідних протоколів відносно нього. Зважаючи на викладене, він не вбачає в своїх діях складу правопорушення, яке інкримінується йому за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Терещенко М.В., в судовому засіданні зазначив, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення правопорушення ОСОБА_4 , відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП та просив притягнути його до адміністративної відповідальності, оскільки незнання того, що ОСОБА_4 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» не звільняє останнього від відповідальності.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею досліджувались наступні докази:

- протокол про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією № 325/2022 від 11.02.2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП;

- витяг з наказу № 92 від 26.08.2001 р. про прийняття на роботу ОСОБА_1 ;

- витяг з наказу №41 від 10.11.2003 р. про переведення на іншу посаду ОСОБА_1 ;

- рішення Одеської обласної ради «Про призначення на посаду директора комунального закладу «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, повноваження з управління яким делеговано обласній державній адміністрації» №1258-VII від 03.03.2020 р. про призначення на посаду директора КЗ «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів» ОСОБА_1 ;

- контракт з директором КЗ «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів» ОСОБА_1 ;

- рішення Одеської обласної ради «Про зміну типу та найменування Комунального закладу «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів» від 03.03.2020 р. №1256-VII, змінено тип найменування Комунального закладу «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» на Комунальний заклад «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради»;

- статут Комунального закладу «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради» 2020 р.;

- посадова інструкція директора комунального закладу «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради»;

- особова картка ОСОБА_1 ;

- автобіографія ОСОБА_1 ;

- положення про оплату праці з колективного договору;

- положення про преміювання працівників школи-інтернату за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків;

- витяг з наказу КЗ «Кілійський НРЦ» «Про затвердження тарифікаційного списку педпрацівників на 2021 -2022 навчальний рік» від 01.09.2021 р.;

- копія наказу КЗ «Кілійський НРЦ» «Про преміювання педпрацівників закладу» № 148-к від 21.12.2020 р.;

- витяг з наказу КЗ «Кілійський НРЦ» «Про преміювання педпрацівників закладу» № 148-к від 21.12.2020 р.;

- копія наказу КЗ «Кілійський НРЦ» «Про нарахування і виплату грошової винагороди педагогічним працівникам» № 147-к від 21.12.2020 р.;

витяг з наказу КЗ «Кілійський НРЦ» «Про нарахування і виплату грошової винагороди педагогічним працівникам» № 147-к від 21.12.2020 р.;

- витяг з наказу № 92 від 26.08.2001 р. про прийняття на роботу ОСОБА_2 ;

- витяг з наказу №153 від 01.09.2006 р. про переведення на іншу посаду ОСОБА_2 ;

- особова картка ОСОБА_2 ;

- посадова інструкція вчителя трудового навчання комунального закладу «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради»;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового про народження № 6 від 24.01.2022 р.;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.01.2022 р.;

- рапорти оперуповноваженого в ОВС Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НП України.

Дослідивши відповідні докази та проаналізувавши релевантні положення законодавства, суддя дійшов наступних висновків.

Частина 2 статті 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому, відповідно до примітки до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Для констатації наявності або відсутності у діях чи бездіяльності особи події та складу вищевказаного адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи мав місце за даних обставин по справі реальний конфлікт інтересів.

У частині 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП обставинами, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», визначено термін близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи з аналізу загальних положень Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань, і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому, якщо мова йде про конфлікт інтересів, то він повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Діюче антикорупційне законодавство України розділяє два види конфлікту інтересів: потенційний та реальний. При цьому, інкримінована ОСОБА_1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність лише за вчинення дій або прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідальності за порушення зазначених правил щодо потенційного конфлікту інтересів, зазначені норми КУпАП не встановлюють.

Таким чином, хоча стаття 28 Закону України «Про запобігання корупції», про порушення вимог якої зазначено в адміністративних протоколах стосовно ОСОБА_1 , передбачає обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП настає лише за умови прийняття рішення в умовах саме реального конфлікту інтересів.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року N 126/50-е (наданого Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; інформаційний лист N 223-943/0/4/-17 від 22 травня 2017 року) щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Оцінюючи доводи протоколу в даній справі щодо наявності вказаних складових реального конфлікту інтересів, в розрізі досліджених в доказів та нормативно-правових актів, які регламентують питання встановлення грошової нагороди, суддя приходить до таких висновків.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 .

Сімейні відносини є обставиною, що зумовлює існування у особи, на яку поширюються положення Закону, приватного інтересу, в основі якого бажання та законний обов`язок піклуватися про сім`ю природне.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Згідно із ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Крім того, відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, судом досліджений витяг з наказу КЗ «Кілійський НРЦ» «Про нарахування і виплату грошової винагороди педагогічним працівникам» № 147-к від 21.12.2020 р. відповідно до яких педагогічним працівникам комунального закладу «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради» проведено виплату щорічної грошової винагороди за 2020 р.

При цьому до протоколу про адміністративне правопорушення було додане та досліджене суддею Положення про преміювання працівників школи-інтернату за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків (Додаток 9 до колективного договору), яке містить положення про те, що розмір премії працівникам визначається адміністрацією закладу спільно з профспілковим комітетом та затверджується керівником наказом, який є підставою для відповідних нарахувань бухгалтеро.

Згідно наукового висновку від 13.04.2018 р., підготовленого за дорученням Голови Касаційного адміністративного суду у Складі Верховного Суду - дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту дії чи рішення, серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким чином підписання ОСОБА_1 як директором комунального закладу «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради» наказу про встановлення премій, розмір якої було узгоджено попередньо із профспілковим комітетом стосовно усіх працівників очолюваного ним комунального закладу, в тому числі його дружини, формує суперечність між його приватним інтересом (у вигляді надання додаткового блага його дружині) та службовими повноваженнями, які зобов`язують його підписувати відповідний наказ про встановлення грошової винагороди.

Таким чином, неможливо стверджувати, що при підписанні наказу № 148-к від 21.12.2020 р., ОСОБА_1 по-перше: мав певні дискреційні повноваження, які могли б вплинути на розмір грошової винагороди працівникам підприємства; по-друге: реалізував такі повноваження (чи діяв поза їх межами, керуючись особистим інтересом, який суперечить інтересам служби), оскільки розмір грошової винагороди працівникам закладу (в тому числі і його жінці) встановлений в розмірі, який був погоджений профспілковим комітетом, як це передбачено Положенням про преміювання та вимогами статті 97 КЗпП України.

Жоден з інших доказів, наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні, не спростовує наведених вище висновків та не доводить, поза розумним сумнівом, вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні. Сам по собі факт підпорядкування особі її близьких родичів, ще не свідчить про наявність в ситуації, що розглядається, реального конфлікту інтересів, оскільки для наявності такого конфлікту необхідно довести як факт суперечності між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, так і те, що ОСОБА_1 міг на власний розсуд вирішити питання щодо матеріального заохочення працівників, зокрема, своєї дружини, чого в даному випадку не було.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 172-7, 247, 251, 268, 277, 278, 280, 283, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников