Справа № 204/4466/21
Провадження № 3/204/15/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Білик І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 відомості щодо ідентифікаційного номера не відомі,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2021 року о 17 год. 55 хв. в АД Київ-Харків-Вовчанський 219 км +130 км, водій ОСОБА_2 керуючи т/з Toyota RAV-4 Hybrsd д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на встановлений відбійник, в результаті чого т/з та металевий відбійник отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Таким чином водій ОСОБА_2 порушила п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання водій ОСОБА_2 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи той факт, що судом було використано всі можливі засоби повідомлення особи, та те, що подальше відкладення справи призведе до затягування її розгляду, що може сприяти уникненню відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вивчивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши все між собою у сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 винна у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, адміністративна відповідальність за згаданою нормою КУпАП настає у водіїв у разі порушення ними Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження, у тому числі, і транспортних засобів.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №126611 від 06.06.2021 року (арк.с.1);

- схемою місця ДТП, яка сталася 06.06.2021 року о 17 год. 55 хв. в АД Київ-Харків-Вовчанський 219 км +130 км (арк.с.2);

- поясненнями ОСОБА_2 від 06.06.2021 року (арк.с.3);

Таким чином, факт наявності складу адміністративного правопорушення діях ОСОБА_2 підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, у своїй сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №126611 від 06.06.2021 року, схемою місця ДТП, яка сталася 06.06.2021 року о 17 год. 55 хв. в АД Київ-Харків-Вовчанський 219 км +130 км, поясненнями ОСОБА_2 від 06.06.2021 року, які є узгодженими та взаємопов`язаними між собою.

Відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Однак, суд звертає увагу на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, з чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Крім того, враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи з принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ.

Аналіз диспозиції та санкції ст. 124 КУпАП дають підстави стверджувати, що дані правопорушення відповідають критеріям кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України.

Зважаючи на зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, що указує на необхідність визнання вини.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та справу провадженням закрити, у зв`язку з закінченням строку накладення стягнення за п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 36, 38, п.7 ст. 247, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винною у скоєнні адміністративних правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 6 ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А.Білик