Справа № 748/705/22 Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П.
Провадження № 33/4823/263/22
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кутукова С.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 20 лютого 2022 року, о 09 год. 49 хв., на автодорозі між с. Пльохів-Ведильці, ОСОБА_1 керував автомобілем "ЗАЗ Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Кутуков С.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та прийняти нову постанову про закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає рішення суду необ`єктивним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм КУпАП на підставі хибних висновків і без з`ясування фактичних обставин. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, а лише має місце фактичне затримання останнього із застосуванням працівниками поліції спеціальних засобів, але про їх застосування не складено відповідних матеріалів, що вказує на незаконний примус стосовно ОСОБА_1 . Стверджує, що доданий до матеріалів справи відеозапис не може бути прийнятий до уваги як доказ, оскільки не відображає подію, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, до того ж деякі файли пошкоджені і взагалі не відтворюються. Окрім цього, працівниками поліції ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено його процесуальні права.

Також, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки про існування даної постанови його підзахисний дізнався лише 13 липня 2022 року.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається зі змісту судового рішення, постанова щодо ОСОБА_1 була винесена 01 липня 2022 року. Строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду закінчився 11 липня 2022 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, про існування оскаржуваного рішення дізнався лише 13 липня 2022 року, а вже 23.07.2022 року була подана апеляційна скарга, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №050018 від 20.02.2022 року, ОСОБА_1 , 20 лютого 2022 року, в 09.49 год., на автодорозі між с. Пльохів та с. Ведильці, керував автомобілем "ЗАЗ Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога, що підтверджується медичним висновком (а.с.5).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 269 від 20 лютого 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом; йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі й останній погодився пройти такий огляд; за результатом огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.14).

Крім того, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння також побічно підтверджує той факт, що саме він перебував за кермом автомобіля та як водій погодився пройти такий огляд.

Доводи сторони захисту про те, що стосовно ОСОБА_1 працівники поліції застосовували спеціальні засоби (кайданки), але про їх застосування не складено відповідних матеріалів, що вказує на незаконний примус стосовно нього, є непереконливими.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 поводив себе зухвало та агресивно, звертався до працівників поліції в образливій формі, вживаючи нецензурну лайку, та чинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції. Зважаючи на таку поведінку ОСОБА_1 , працівники поліції застосували до нього кайданки.

Застосування спецзасобів у виді кайданок до ОСОБА_1 у даному випадку було виправданим та не може свідчити про незаконний примус. З відеозапису убачається, що незважаючи на досить агресивну поведінку ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції, останні наголошували, що ведеться відеозапис, досить терпляче і толерантно спілкувались з водієм протягом усього часу та не чинили на нього будь-якого тиску. Отже, жодних порушень з боку працівників поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, не було.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта на незаконні дії працівників поліції є безпідставними, оскільки будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції відносно ОСОБА_1 останній не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був особисто підписаний ОСОБА_1 , що свідчить про його обізнаність у повному обсязі зі змістом зазначеного документу, в якому також міститься графа про ознайомлення його з правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Отже, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є неспроможними. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Кутукова С.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний