ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04 травня 2022 рокуСправа №: 695/919/22
Номер провадження 3/695/837/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення від 27.04.2022 року, серії 1402 № 6, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем та перебуваючи на посаді начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 , проявив недбале ставлення до військової служби, що виражається у не налагодженні постійного зв`язку який би забезпечив ведення постійної бойової роботи та самоусунення від виконання службових обов`язків шляхом перебування на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вказаного протоколу про військове адміністративне правопорушення, начальником штабу - першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 , підполковником ОСОБА_2 була зроблена письмова доповідь на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про те, що 25.03.2022 року на території базового табору командного пункту військової частини НОМЕР_1 о 22.10 було виявлено начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, характерний запах алкоголю, невпевнена мова, агресивна поведінка). Також, 25 березня 2022 року неодноразове пропадав зв`язок по МОСІ з вищестоящим командним пунктом та військовою частиною НОМЕР_2 , що значно ускладнило управління підпорядкованими підрозділами та могло призвести до зриву виконання визначених завдань по управлінню підпорядкованими силами та засобами.
Внаслідок вказаної події було проведено службове розслідування та неправомірні дії ОСОБА_1 були стверджені поясненнями першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , поясненнями заступника командира військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_3 , поясненнями начальника служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , майора ОСОБА_4 , поясненнями начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 , лейтенанта ОСОБА_5 , поясненнями заступника начальника логістики, майора ОСОБА_6 , пояснень майора ОСОБА_7 , пояснення начальника служби метрології та стандартизації, капітана ОСОБА_8 ..

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги статей 11, 13, 83, 91, 82, 241 ЗУ "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-ХІУ, а також статей 1,4,5 ЗУ "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551-XIV.
Оскільки на території України з 24.02.2022р. введено воєнний стан то правопорушення вчинено під час дії особливого періоду, а тому дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 свою вину заперечив та вказав, що у нього із командиром військової частини неприязні відносини, а тому обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення є надуманими, зокрема спиртні напої 25.03.2022р. він не вживав, а тому і погодився на огляд в медичному закладі та був не згоден з його висновками. Що стосується відсутності постійного зв`язку то вказував, що в той день сервіси дійсно працювали нестійко, однак його вини у цьому немає, оскільки налаштування зв`язку проводили також фахівці іншого вузлу зв`язку. Таким чином просив справу про адміністративне правопорушення закрити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суддя приходить до наступного висновку.
Встановлюючи вину особи у інкримінованому їй правопорушенні суддя має керуватися нормами ст. ст. 251, 252, 280 КупАП, відповідно до яких, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, на що вказував Європейський суд з прав людини по справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» ( заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» ( заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
При цьому, головною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність належних доказів, що стверджують склад адміністративного правопорушення.
Як вбачається із вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Диспозиція зазначеної норми статті є бланкетною і встановлення ознак вказаного адміністративного правопорушення потребує звернення до інших нормативно-правових актів, які врегульовують проходження військової служби, та які були порушені військовослужбовцем. При цьому основним об`єктом посягання є правовідносини безпосередньо військової служби.
Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає саме у вчиненні дій чи бездіяльності, яка свідчить про недбале ставлення до виконання конкретних обов`язків особи щодо військової служби. При цьому недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами.
Суб`єктивна сторона вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 2ст. 172-15 КУпАП, характеризується умисною формою вини, тобто прямим умислом.
Таким чином при розгляді правопорушень такого роду судді необхідно встановити, які саме дії чи бездіяльність особи слід розцінювати як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, чи було невиконання військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами та яких саме та чи є в такої особи прямий умисел на вчинення вказаного правопорушення.
Однак, виклад обставин діяння в протоколі не відображає всіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, адже в ньому не вказано, у чому конкретно полягало недбале ставленню до військової служби, яка форма його вини.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не налагодив постійний зв`язок, який би забезпечив ведення постійної бойової роботи та самоусунувся від виконання службових обов`язків.
При цьому такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.. 11, 13, 83, 91, 82, 241 ЗУ "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-ХІУ, а також статей 1,4,5 ЗУ "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551-XIV.
Відповідно до абзацу 2 ст.. 91 ЗУ "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" начальник зв`язку бригади зобов`язаний забезпечувати своєчасну організацію та підтримання безперервного зв`язку в бригаді
Однак, матеріали справи не містять відомостей, що розкривали б суть бездіяльності чи недбалого ставлення ОСОБА_1 до налагодження вказаного зв`язку чи вчинення дій, що призводили до його втрати.
Тобто, ні у протоколі, ні у доданих до нього поясненнях не зазначено чітко, які дії мав би зробити ОСОБА_1 по налагодженню такого зв`язку, які вимоги конкретних інструкцій він порушив та які саме посадові обов`язки не виконав.
При цьому матеріали справи не містять відомостей, які саме посадові обов`язки має ОСОБА_1 , що входить до його обов`язків та якими інструкціями він мав керуватись.
При цьому, додані до протоколу про військове адміністративне правопорушення письмові пояснення осіб не розкривають та не вказують, які саме порушення вимог конкретних інструкцій, порядків чи наказів порушив ОСОБА_1 саме при не налагодженні зв`язку, тобто що він мав вчинити, однак умисно цього не вчинив. Вказані пояснення зводяться до того, що він не налагодив зв`язок, а тому доводилось використовувати мобільний телефон для зв`язку.
Сам же ОСОБА_1 такі доводи спростовував та вказував, що ним було вчинено всі можливі дії для налагодження зв`язку, однак сервіси належним чином не працювали, а налагодження зв`язку можливо було здійснити тільки на супутникових терміналах.
Отже, належним засобами доказування не доведено, що зв`язок був відсутній через дії або бездіяльність ОСОБА_1 , а у суду відсутні належні докази, що такі дії вказують на недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби, та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.
Що стосується зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, суд зауважує наступне.
Як вбачається із протоколу про військове адміністративне правопорушення, подія вказаного правопорушення відбулась 25.03.2022р..
Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення особи вказують, що ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння та мав відповідні характерні ознаки такого сп`яніння.
Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_1 доданий протокол №8 медичного огляду для становлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 26.03.2022р., відповідно до якого було встановлено наявність у ОСОБА_1 алкоголю 0.24%.
Разом із чим у висновку огляду вказаного вище протоколу медичного огляду для становлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння лікарем зазначено, що достовірних даних про алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 не має.
Таким чином вказаний доказ викликає суперечності, а тому не може бути визнаний судом як достатній для встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.
Крім того, виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані охоплюється ст.. 172-20 КУпАП.
При цьому суд зауважує, що подія інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення відбулась 25.03.2022р., протокол про адміністративне правопорушення був складений 27.04.2022р., тобто більше ніж через місяць після вказаної події, що свідчить про грубе порушення строків, передбачених вимогами ст.. 254 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які давали б підстави для складання протоколу більше ніж через місяць після скоєного правопорушення.
Отже, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, адже матеріали не містять даних про службові обов`язки, які покладені саме на останнього, даних про час, з якого він їх виконує, чіткого визначення які саме посадові обов`язки він мав вчинити однак свідомо не вчинив чи свідомо ухилився від їх виконання, в чому такі дії проявлялись, а також інших доказів на підтвердження обставин, зазначених в протоколі, крім того докази, що містяться у матеріалах справи є суперечливими, а сам протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням вимог ст.. 254 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.