Провадження № 3/742/483/22
Єдиний унікальний № 742/1156/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року місто Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Ільченка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №260365 від 30 травня 2022 року, складеного поліцейським Прилуцького РВП Люлька О.М. вбачається, що 30 травня 2022 року близько 20 год. 48 хв. в м.Прилуки по вул.Перемоги, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЕХ50 QT-4В, без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки того дня спиртних напоїв ніяких не вживав, а лише трохи випив енергетика «Рево». Його було зупинено працівниками поліції ніби то за те, що він керував мопедом та рухався по всій дорозі. Однак він їхав на мопеді лише по своїй смузі руху, у мопеда було пробито колесо і він намагався доїхати додому до початку комендантської години. Працівники поліції запропонували продути йому прилад Drager на що він відразу погодився, так як ніяких спиртних напоїв не вживав. Продував такий два рази, проте в з`вязку з тим, що прилад йому дали на продування вже з надягнутим мундштуком, то виявив бажання їхати до лікарні на відповідне медосвідування, оскільки не довіряв його показникам, проте працівниками поліції йому було відмовлено. Ніяких протоколів не підписував, і про що вони були складені він не знає.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та проаналізувавши інші матеріали адміністративної справи у їх сукупності суд приходить до такого висновку.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9. ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №260365 від 30.05.2022, того ж дня о 20 год 48 хв ОСОБА_1 в м.Прилуки по вул.Перемоги, керував мопедом ЕХ50 QT-4В, без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager на відеофіксацію бодікамери, результат огляду позитивний - 0,44%.

Пунктами 6-7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено, що у разі наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених у пункті 3 розділу 1 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду надано роздруківку із приладу Drager, за результатами тесту якого 30.05.2022 о 20:39 у останнього виявлено 0,44 % проміле алкоголю.

Проте, при дослідженні судом диска з відеозаписом події, який були додано до протоколу, яка сталася 30.05.2022 вбачається, що відеофіксація коли працівники поліції помітили рух мопеду під керуванням ОСОБА_1 розпочинається з 20:44 год. Час продування ОСОБА_1 саме приладу Drager, який йому надано вже з надітим мундштуком зафіксовано о 20:45, що в свою чергу не співпадає з часом роздруківки (20:39), де зафіксовано алкоголь у розмірі 0.44%.

У подальшому зйомка відеофіксації переривається, і час наступної фіксації починається з 21:08 де ОСОБА_1 поліцейський пропонує ознайомитися, підписувати і отримувати протокол за ст.130 КУпАП, на що ОСОБА_1 погоджується, однак поліцейський знову в нього запитує чи він не бажає знайомитися зі змістом протоколу (спонукаючи ОСОБА_1 не робити цього), на що останній, відмовляється від ознайомлення і підпису в протоколі.

Зі слів ОСОБА_1 він не погодився із показниками приладу Drager та запропонував поїхати до лікарні на відповідне медосвідування, проте таке не зафіксовано на відеофіксації, а вбачається лише вимкнення відеозйомки та початок запису лише коли останьому поліцейським пропонується ознайомлюватися з протоколом складеним відносно нього за ст.130 КУпАП, де спонукається поліцейським не робити цього.

Відтак, вищевказані дії працівників поліції вчинені з порушенням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції, Порядку й істотно обмежують законні права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , а отже складений поліцейським протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення притягуваним правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Отже, зазначене у протоколі порушення, а саме керування ОСОБА_1 мопедом у стані алкогольного сп`яніння, не підтверджене належними та допустимими доказами, оскільки на відео не вбачається ніяких ознак такого сп`яніння, ОСОБА_1 веде себе врівноважено, в нього відсутні порушення координації рухів, в його мові не виявлено ніяких порушень, останній без ніяких роздумів погоджується продувати прилад Drager, який йому відразу дає поліцейський з надягненим на нього мундштуком. Проте продування такого в часі не співпадає з наданою роздруківкою з приладу Drager, що дає суду підстави про неналежність і допустимість даного доказу по справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО