САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1086/22
Провадження №3/726/870/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, тимчасово не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 247262 від 19.07.2022, складеному щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 19 липня 2022 року о 19:00 в м. Чернівці по вул. Ізмайлівська, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Ducato, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810. Результат позитивний 0,87 проміле, тест № 2363. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом евакуації транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду двічі не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за допомогою смс-повістки про виклик до суду, на підстави його заявки, що міститься в матеріалах справи.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Таким чином, враховуючи надану можливість особі, яка притягається до адміністративної відповідальності з`явитися до суду та реалізувати своє право на судовий захист та участь у розгляді справи, у зв`язку із чим судове засідання у справі відкладалося, за відсутності доказів поважних причин неявки у судове засідання, оскільки таких не надано, справа розглядається за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який належним чином повідомлений про розгляд справи судом, що не заборонено вимогами КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши надані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідній точності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Системний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є встановлення факту керування транспортним засобом та встановлення водія транспортного засобу, щодо якого повинна проводитися процедура огляду на стан сп`яніння.

Так, згідно наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення, який фактично містить формулювання обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, та є джерелом доказів, ОСОБА_1 , як водію транспортного засобу, ставиться у провину порушення вимог п. 2.9 а ПДР, за що передбачене адміністративна відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, в матеріалах справи немає жодного доказу який би з точністю вказав на те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто був водієм та суб`єктом відповідальності за вчинене правопорушення.

На доведеність винуватості ОСОБА_1 до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 247262 від 19.07.2022, складений щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП, у якому ОСОБА_1 вказав про те, що не погоджується із викладеними у ньому обставинами (а.с.1). До протоколу долучено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чек-роздруківку із приладу Драгер щодо результатів пройденого огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2,3); акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.5); диск із відеозаписом (а.с.8).

Також долучено винесену того дня щодо ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №281055 від 19.07.2022 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.7).

Досліджуючи в ході судового розгляду справи, долучений до матеріалів справи диск із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції №476050 та №476519, вбачається як працівники поліції 19.07.2022 приблизно о 18:50 під`їжджають на виклик колеги та підходять до ОСОБА_1 , який сидить у авто, що припарковано обабіч дороги. При цьому зупинку авто працівниками поліції не здійснено, рух авто не зафіксовано, факту керування не встановлено.

Пізніше зафіксовано, як поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, який о 18:59 вперше намагається пройти ОСОБА_1 . Через те, що у нього не виходить, поліцейський вказує, що вони будуть везти його на вул. Миколаївську на огляд до лікаря. Однак о 19:13 ОСОБА_1 таки проходить огляд, результат якого показує 0,87 проміле.

Після цього у ОСОБА_1 з`ясовують чи згідний він із результатом та чи є необхідність їхати до лікаря. Останній лише вказує, що не хоче сперечатися із поліцейськими і каже, що нехай вони роблять усе, що вважають за потрібне.

О 19:33 ОСОБА_1 пише пояснення з приводу того, що не керував транспортним засобом та о 19:55 його ознайомлюють із протоколом, вручають його копію.

Натомість особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у своїх письмових пояснення (а.с.4) вказує, що 19 липня 2022 року не був зупинений працівниками поліції, не керував транспортним засобом. Стояв біля обочини, коли невідомий йому поліцейський затребував у нього документи та викликав патруль. Зауважив, що лише сидів у авто, коли останні під`їхали, так як чекав на брата, який мав доїхати додому. Наряд поліції, що приїхав зобов`язав його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і за результатами огляду склали протокол, з яким категорично не погоджується, так як не керував транспортним засобом, а лише сидів у авто.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Перекладання такого обов`язку на суд є неприпустимим, а тому суд виходить лише з наданих йому доказів, яким дає відповідну правову оцінку. Такі докази повинні підтверджувати всі обставини, викладені у протоколі, що наданий на розгляд суду і лише тоді суд вправі притягнути особу до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відповідно перебування водія у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або встановлення факту відмови водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в належні та допустимі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що він, як водій керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Крім того, в долученому відео, останній знаходиться лише в авто, яке припарковано обабіч дороги, та знаходиться у нерухомому стані.

Більше того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який містить виклад обставин вчиненого правопорушення, працівниками поліції ставиться у провину факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 19.07.2022 року о 19:00, однак поліцейські під`їжджають уже до припаркованого авто раніше, та о 19:00 ОСОБА_1 уже намагається пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Тому суд позбавлений можливості як встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 19.07.2022 року, так і дійсний час такого керування.

Також поза увагою суду не може залишитися і той факт, що на відеозаписах зафіксовано, як працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі по вул. Миколаївській, однак до матеріалів справи Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не долучено.

Враховуючи вищезазначене, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що він, як водій, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таким чином суд позбавлений можливості за встановлених «обґрунтованих сумнівів» притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, ст. 62 Конституції України, керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 130, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 247262 від 19.07.2022 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев