Справа № 755/1352/22
Провадження №: 3/755/1369/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної служби у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонер, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва Іваніної Ю.В. надійшли матеріали адміністративної справи зі складеними протоколами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №205451 від 23.12.2021 року, 23.12.2022 року, о 08-25 годині, в м.Києві, по бул. Верховної Ради, 14-Б, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Пежо 306», номерний знак НОМЕР_1 , під час виникнення небезпеки для руху, не вжив достатніх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду, що призвело до зіткнення з автомобілем «Шкода», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та пояснив, що він рухався на своєму автомобілі з гірки зі сторони бул. Верховної Ради в сторону двору буд. №14-б та намагався вжити всіх заходів для зупинки автомобіля, але у зв`язку із ожеледицею зіткнення уникнути не вдалося.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Редіч Н.Ю., в судовому засіданні зазначила, що у матеріалах справи немає жодних доказів, які б вказували, що саме ОСОБА_1 вчинив зазначене адміністративне правопорушення, працівники поліції не розібралися в ситуації, яка склалася, не встановили та не підтвердили доказами дійсні обставини справи, а протокол про адміністративне правопорушення склали передчасно з численними порушеннями, а наявні докази в матеріалах справи лише підтверджують, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Редіч Н.Ю. подала до суду клопотання про закриття провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він, виїжджаючи з двору бул. Верховної Ради, 14-б, в місті Києві зіткнувся з автомобілем «Пежо 306», номерний знак НОМЕР_1 , котрий їхав йому назустріч та заїжджав в прибудинкову територію, оскільки ОСОБА_1 спускався з гірки та було дуже слизько то його автомобіль ніяк не міг зупинитися. Швидкість автомобіля ОСОБА_1 була невелика, приблизно 20 км/год. Претензій до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 він не має та вважає, що вини в діях ОСОБА_1 немає, оскільки останній рухався з невеликою швидкістю руху з гірки по слизькій дорозі. Причиною була ожеледиця та не розчищені дороги.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Диспозицією статті 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як встановлено п.12.3 ПДР України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, передбачає наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та настанням ДТП, а тому важливим є визначення питання, дії якого саме з водіїв призвели до ДТП.У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях вини потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 23.12.2022 року, о 08-25 годині, в м.Києві, по бул. Верховної Ради, 14-Б, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Пежо 306», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись з гірки у двір даного будинку, на невеликій швидкості руху (приблизно 20км/год) під час виникнення небезпеки для руху, намагався зупинитися, однак через ожеледицю та дуже слизьку дорогу не зміг цього зробити, що призвело до зіткнення з автомобілем «Шкода», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно з п.12.3. ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В судовому засіданні з пояснень учасників встановлено, що водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути ДТП, оскільки дорожнє покриття було покрито ожеледицею та не розчищене дорожніми службами.

Враховуючи викладене, ніяких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 не було дотримано вимоги ПДР немає. Як зі схеми місця ДТП, так і з самого протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень учасників події такий висновок зробити неможливо.

З огляду на викладене, в умовах дорожньої обстановки, що склалася, дії водія ОСОБА_1 не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП, дії останнього не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n.161, Series А заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисником та іншим учасником ДТП доводи на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП та свідків, схему місця ДТП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД 18 №205451, від 23.12.2021 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що факт порушення п.12.3 Правил Дорожнього руху України водієм транспортного засобу «Пежо» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.124, 247, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна