Номер провадження: 33/813/491/22
Номер справи місцевого суду: 947/2555/22
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/2555/22

Номер провадження: 33/813/491/22

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

Особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

- захисник - адвокат Ніц Анатолій Сергійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ніц Анатолія Сергійовича, діючого в інтересахОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 850 грн. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 21.12.2021 року о 18:15 год., в м. Одеса по вул. Костанді, біля будинку № 136, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч при виїзді з перехрестя проїжджої частини виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «FORD», номерний знак НОМЕР_2 .. В результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.10.5 «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена за ст.124 КУпАП.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол серії ААБ № 046956 від 21.12.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Ніц А.С., діючий в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Недоведеним є факт, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення вимог п. 10.5 ПДР України, оскільки він заперечує його участь у ДТП. Працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 коли він не був за кермом транспортного засобу, а знаходився біля власного гаражу. Відсутні докази складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилаючись на такі доводи, адвокат Ніц А.С., діючий в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АББ №046956 від 21.12.2021 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення (а. с. 1); схемою місця ДТП (а. с. 3), на якій зафіксовано час та місце, а також напрямок руху транспортних засобів; поясненнями інших водіїв (а. с. 4).

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Відповідно до ст. 124 КпАП України порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п.10.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи. В ньому повинні бути вказані час, місце вчинення правопорушення, прізвища, адреси свідків, його суть.

Правове значення протоколу про адміністративне правопорушення полягає в тому, що він не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Апелянтом не надано доказів щодо спростування відомостей протоколу серії АББ №046956 від 21.12.2021 року щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються наявними у справі вищезазначеними матеріалами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ніц Анатолія Сергійовича, діючого в інтересахОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А. П. Заїкін