ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/498/22 Справа № 204/8974/21 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Патретного Юрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, 04 листопада 2021 року о 01 годині 17 хвилини у м. Дніпрі по вул. Криворізькій, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Getz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у визначеному законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager» 6820(0485) тест № 1875. Результат тесту позитивний 2,19 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою захисник Патретний Ю.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Так, адвокат посилається на те, що суд допустив неповноту та однобічність при розгляді цієї справи, та не надав належної оцінки існуючим у справі доказам, які були зібрані працівниками поліції із порушенням вимог закону. Вказує на те, що відеозапис, на який посилається суд першої інстанції та який було покладено в основу винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недопустимим доказом, зокрема через те, що він є не безперервним та здійснювався вибірково працівниками поліції, що порушує вимоги відповідної Інструкції від 18.12.2018 та не відображає повної події, яка відбувалась під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Водночас, апелянт зазначає, що відеозапис не містить відомостей щодо руху автомобіля та його керування саме ОСОБА_1 у вказаний в протоколі час та місці, у стані алкогольного сп`яніння, що не може свідчить про наявність в його діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, вказує захисник, що працівники поліції на виклик до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили та доказів щодо керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не надали, що свідчить про недоведеність його вини поза розумним сумнівом, через що, на переконання захисника, постанова підлягає скасуванню.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Патретного Ю.І., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні цього адміністративного правопорушення, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051267 від 04 листопада 2022 року, який ним підписаний без будь-яких зауважень з вказівкою про те, що згоден з правопорушенням, що йому закидається; відеозаписами з бодікамер № ДМ 4702, 4407, 4785 від 04 листопада 2021 року; роздруківкою результату алкотесту № 6820 від 04 листопада 2021 року, результат якого позитивний та становить 2,19 % проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 04 листопада 2021 року, який підписаний ОСОБА_1 .

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При цьому, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заперечував, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння та з результатами алкотесту погодився.

Отже, доводи апелянта про недопустимість доказів, на які посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, й вони не викликають сумнівів у їх достовірності і судом надано їм належну та обґрунтовану правову оцінку.

За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції та ставили б під сумнів наявність підстав для складання протоколів, під час апеляційного розгляду не встановлено й стороною захисту таких суду не надано.

Що стосується доводів скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у зазначений протоколі час та місці, а керувала автомобілем його дружина, під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли, є надуманими й розцінюються судом як спосіб захисту, оскільки, а ні на відеозаписі, а ні в протоколі таку позицію водія не зафіксовано. При цьому, згідно з відеозаписом з бодікамери поліцейського видно, що саме ОСОБА_1 перебував за водійским кріслом автомобіля, свою вину визнав та проти результатів алкотесту "Драгер" не заперечував, що підтверджується та узгоджується з іншими доказами у цій справі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи адвоката про те, що долучені до протоколу відеозаписи події правопорушення є неналежними доказами, оскільки вони є не безперервним та здійснювалися вибірково працівниками поліції, є необґрунтованими, оскільки на відеозаписах зафіксовано подію правопорушення, весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, та що свідчить про наявність і його діях ознак складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисником не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів законність оскаржуваного судового рішення, а тому доводи скарги не можуть бути такими, що тягнуть за собою його безумовне скасування.

Отже, при апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Патретного Юрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко