Справа № 720/1273/22
Провадження № 3/720/701/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм КП «Чернівціводоканал», проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2022 року близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Кобилянській в с. Рідківці Чернівецького району Чернівецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини та тремтінням пальців рук, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав в повному обсязі та пояснив, що 08 травня 2022 року дійсно був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що він від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також від медичного огляду в лікарні відмовився. Свою відмову від тестування на стан сп`яніння аргументував тим, що до поїздки, вжив 100-150 грам коньяку.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а саме у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння повністю доказана дослідженими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451318 від 08 травня 2022 року вбачається, що 08 травня 2022 року близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Кобилянській в с. Рідківці Чернівецького району Чернівецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини та тремтінням пальців рук, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Також, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується переглянутим в суді відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно визнав факт керування ним транспортним засобом марки «ВАЗ 2106» та відмовився як від проходження тестування на місці на стан сп`яніння із застосуванням спеціального обладнання, так і від проходження медичного огляду в лікарні, після чого був відстороненим від керування транспортним засобом.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що процедура оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 проводилася поліцейським у відповідності до ст. 266 КУпАП, а саме із застосовуванням технічних засобів відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

З переглянутого в суді відеозапису з бодікамер поліцейських слідує, що ОСОБА_1 не заперечував проти складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення по факту відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та навпаки обґрунтував свою відмову тим, що до поїздки вжив 100-150 грамів коньяку, будь-яких зауважень до протоколу, не заявляв.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Досліджені докази у вказаній справі є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та поза розумних сумнівів доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейськими в порядку ч. 2 ст. 266 КУпАП із застосовуванням технічних засобів відеозапису.

А тому, приходжу до висновку, що працівник поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.