Справа № 567/168/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий 13.10.1998 Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області

за ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

29.01.2021 близько 03:13 год. в м.Острог по вул.Гальшки Острозької Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

29.01.2021 близько 04:14 год. в м.Острог по вул.Гальшки Острозької Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

На неодноразові виклики ОСОБА_1 в суд не з`явився, про час та дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення, суд зважаючи на те, що строком розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.277 КУпАП, є п`ятнадцятиденний термін з дня одержання судом протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, та відповідно до правил ст.268 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах справи. При цьому, суд виходить і з того, що ОСОБА_1 жодних доказів перебування за межами Рівненської області, як підстави для відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, суду не подав. Виходячи з цього, суд вважає, що така поведінка ОСОБА_1 направлення на затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів та під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 вказаного розділу Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена протоколами про адміністративне правопорушення від 29.01.2022 серії ААБ №184120 та серії ААБ №184712, в яких зазначені ознаки алкогольного сп`яніння наявні в ОСОБА_1 та зафіксовано факт його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, а також іншими доказами. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 заперечень щодо зазначених протоколів, які є доказами у справі про адміністративне правопорушення, не подав, відмовившись від дачі пояснень та підпису протоколів.

Відповідно до актів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що 29.01.2022 в ОСОБА_1 поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2022 щодо ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та в направленні, яке було складено о 03 год. 15 хв. ОСОБА_1 вчинив запис про відмову від огляду.

Згідно рапортів поліцейських СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Петрука В. та ОСОБА_2 від 29.01.2022 вбачається, що 29.01.2022 ОСОБА_1 відмовився від проведення оглядів на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі та при цьому водій ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Зазначене вбачається і з наданих суду відеозаписів.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено що водій ОСОБА_1 29.01.2022 о 03. год. 13 хв. та о 04 год. 14 хв. відмовився від проходження у встановленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому в його діях вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О.Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданнями цього Кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі точного і неухильного додержання законів України.

За змістом ст.23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи суспільну небезпечність вчинених правопорушень та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд застосовуючи вид адміністративного стягнення, враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатною особою, раніше притягався до адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, особу порушника, який непрацевлаштований, суд вважає, що для його перевиховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є накладення стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі передбаченому законом з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також суд враховує, що альтернативи відповідному стягненню за вчинення даних правопорушень закон не передбачає.

При цьому, судом враховуються вимоги ст.36 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова судді про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 24, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,2 грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.