Справа № 209/696/22
Провадження 3/209/418/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Замкова Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2022 року о 16.30 годині в м. Кам`янське по пр. Металургів, 10А ОСОБА_1 керуючи автомобілем "ВАЗ 21104" д.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та перед початком маневру обгону не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Ford Focus" з д.з. НОМЕР_3 , який рухався по переду нього та здійснював поворот ліворуч. Після зіткнення автомобіль "Ford" від удару в некерованому стані скоїв наїзд на стоячий автомобіль "Renault Master" з д.з. НОМЕР_4 , від удару зіткнення "ВАЗ 21104" в некерованому стані скоїв наїзд на стоячий автомобіль "ВАЗ 2106" з д.з. НОМЕР_5 . В наслідок ДТП потерпілих та травмованих не має. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 10.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, зазначив, що не порушував правила дорожнього руху. Повідомив, що 24.03.2022 року він керуючи автомобілем ВАЗ 21104 у м. Кам`янське від кінотеатру "Мир" в бік "Бомби" вирішив здійснити обгін автомобіля Ford Focus з дозволеною швидкістю. При здійсненні обгону, а саме вже при наближенні до вказаного автомобіля, останній почав здійснювати маневр повороту вліво. Він не зміг уникнути зіткнення, так як водій автомобіля Ford здійснював маневр різко.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні вимог ПДР України, та притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 24.03.2022 року десь о 16.30 год. він рухався по лівій смузі біля розмітки. Увімкнувши поворот десь метрів за 10 він здійснював маневр ліворуч, але коли повернув почув удар і його відкинуло в автомобіль "Рено". Коли здійснював маневр водія автомобіля ВАЗ він бачив у дзеркало, перед поворотом він не зупинявся. Вважає, що він не порушував ПДР України, на відмінну від ОСОБА_1 , який порушив швидкісний режим.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, останній пояснив, що 24.03.2022 року приблизно о 16.35 год. він знаходився біля стоянки та бачив як автомобіль Форд здійснював поворот з пр. Металургів на ліво на стоянку з увімкненим поворотом,

коли в цей час його обганяв автомобіль ВАЗ з д.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого сталося зіткнення та автомобіль Форд Фокус скоїв наїзд в його автомобіль Рено (а.с. 3).

Суд проаналізувавши наявні у справі докази вважає, що вони поза розумним сумнівом не доводять факту наявності вини ОСОБА_1 у ДТП та порушення ним правил дорожнього руху при обставинах, викладених у протоколі серії ОБ № 018103 від 24.03.2022 року.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Згідно до пункту п. 14.2. б ПДР України, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що, водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Аналізуючи досліджені докази по справі, суд приходить до висновку на те, що аварійну ситуацію не було створено діями водія ОСОБА_1 , оскільки як вбачається з постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2022 року та пояснень наданих ОСОБА_2 в судовому засіданні, згідно яких він стверджує, що увімкнув сигнал лівого повороту приблизно за 10 метрів до здійснення маневру, з чого витікає що останній не переконався в безпеці свого маневру, безпосередньо перед здійсненням повороту ліворуч, тобто вбачається, що останній включив світловий сигнал повороту за 10 метрів, розраховуючи, що на час здійснення самого повороту, зазначений маневр буде безпечним. Крім того останній вказав, що він переконався в безпеці маневру перед його здійсненням за 10 метрів, подивившись в дзеркало заднього виду, та побачивши позаду автомобіль ВАЗ 21104 він здійснив безпечний маневр. Однак вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не було вжито всіх необхідних заходів, для безпечного здійснення повороту ліворуч, а світловий сигнал не був здійснений завчасно.

Відповідно до п 9.4. ПДР України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах.

Окрім цього, згідно постанови КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» та ДСТУ 3649:2010, гальмовий шлях легкових автомобілів, при швидкості транспортного засобу на початок гальмування 40 км/год становить не більше ніж 14,7 м.

Згідно до схеми місця ДТП від 24.03.2022 року гальмовий шлях автомобіля "ВАЗ 21104" д.з. НОМЕР_2 - 16 м, відповідно приблизна швидкість водія становила 43,54 км/год (16 м*40 км/год/1,7 м), з цього можна зробити висновок, що водій ОСОБА_1 здійснював обгін в допустимою законодавством швидкістю руху.

З огляду на викладене, вбачається, що ОСОБА_2 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив поворот ліворуч, що призвело до зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21104», під керуванням ОСОБА_1 , який в цей час перебував в стадії обгону, та не міг побачити світловий показник повороту, оскільки той знаходився не у полі його зору, а отже об`єктивно передбачити здійснення маневру ОСОБА_2 останньому не представлялось за можливе.

Враховуючи наведене, протокол про адміністративне правопорушення, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, не в повній мірі встановлює механізми ДТП та його елементів, відповідності дій водіїв ТЗ, у даній дорожній ситуації, технічним вимогам Правил дорожнього руху, тобто не містять об`єктивних даних щодо невідповідності його дій Правилам дорожнього руху та знаходження таких дій у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди, а інші докази за своїм змістом не встановлюють факт порушення ОСОБА_1 п. 12.1, 10.1 ПДР України та не підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того слід зазначити, що матеріали провадження не містять можливого відеозапису та будь-яких інших доказів, які б відображали фактичний хід розвитку подій перед зіткненням.

Враховуючи зазначені суперечності в поясненнях обох водіїв учасників ДТП, те, що зі схеми ДТП не можливо встановити точні події та відсутність будь-яких інших доказів в матеріалах провадження, які б відображали фактичний хід розвитку подій перед зіткненням та на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і немає можливості їх здобути.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки будь-яких інших об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, які б спростовували його показання немає, а всі сумніви щодо вини тлумачаться на користь порушника.

Так, відповідно до приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи вищенаведене та оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази в їх сукупності, а саме - протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.124, 247, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови суду до виконання три місяці.

Суддя Я.В. Замкова