Справа № 136/466/22
ПОСТАНОВА
29.04.2022 року м. Липовець
Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №4 Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій обл., про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, працює оператором станка в ТОВ "Барлінек Інвест", що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 29.03.2022 о 18:40 год, знаходячись по вул. Подільській, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ОСОБА_1 керуючи автомобілем Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей; мав невиразну мову та різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Водій виявив бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а за результатами такого огляду в КНП "Липовецька ЦМЛ", за допомогою алкотестера, було показано вміст алкоголю 2,05%, інша проба 2,07%, чим порушено п. 2.9 ПДР.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано: висновок щодо результатів медичного огляду в КНП "Липовецька ЦМЛ" з метою виявлення алкогольного сп`яніння; диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського; довідку про відсутність повторності за кваліфікованою статтею і про отримання посвідчення водія, а також копію постанови від 29.03.2022.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, бувши належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, однак його захисник подав до суду клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що огляд на стан алкогольного сп`яніння його підзахисного в КНП "Липовецька ЦМЛ" здійснювала лікар ОСОБА_2 , яка, всупереч п. 6 розд І Інструкції, що 09.11.2015 затверджена Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735, не проходила спеціальну підготовку. Довідку із такими відомостями було додано до клопотання. Також, захисник просив про розгляд справи за відсутності його та ОСОБА_1 .
Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.
Суд, вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.
Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Разом з тим, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд зауважує, що згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (ст. 251 КУпАП). В силу вимог ст. 256 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою обвинувачується ОСОБА_1 , зі сторони особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративні правопорушення, слід було надати суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування зі сторони обвинувачення.
Суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
У судовому засіданні було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №024817 від 29.03.2022, з якого вбачається про те, що у водія ОСОБА_1 після виявлення у нього, на думку працівника поліції, ознак алкогольного сп`яніння та після добровільного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, за результатами такого огляду в КНП "Липовецька ЦМЛ", алкотестером було показано вміст алкоголю 2,05% і 2,07%.
Разом з тим, з висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 в КНП "Липовецька ЦМЛ" з метою виявлення алкогольного сп`яніння вбачається, що він оглянутий лікарем ОСОБА_2 і перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, судом було досліджено відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, з яких вбачалося про те, що працівник поліції, підійшов до автомобіля за кермом якого був ОСОБА_1 , надалі озвучив йому ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінку, що не відповідає обстановці, на що водій заперечив, а на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі ОСОБА_1 погодився його пройти в медичному закладі. Далі, на іншому відео вбачається процедура проходження ОСОБА_1 огляду в КНП "Липовецька ЦМЛ" за участю фелдшера та лікаря ОСОБА_2 . На відео було знято як ОСОБА_1 виконував вказівки лікаря: здійснював спеціальні рухи та відповідав на запитання з метою оцінки його стану. Насамкінець ОСОБА_1 двічі продув алкотестер, а за його результатами було показано вміст алкоголю 2,05%, інша проба 2,07%. Однак, з відео не вбачається видимих ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Безумовно, з відео не можна визначити такі ознаки як запах алкоголю, однак навіть зі сторони стороннього спостерігача можна заперечити те, що водій мав поведінку, що не відповідала обстановці, він чітко відповідав на запитання та виконував вказівку лікаря тестові рухи, які попри високі показники алкотестера 2,05% - 2,07% неможливо було б виконати нетверезій людині.
Суд зауважує, що процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (далі - Інструкція), яка 09.11.2015 затверджена Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735.
Так, згідно з п. 2. розд. І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаки передбачені п. 3 розд. І Інструкції, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння визначено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду (далі - Порядок), який 17.12.2008 затверджено постановою КМ України №1105.
Так, згідно з п.п. 3-4 та 6 Порядку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Крім того, згідно з п. 6 розд. І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Також зі змісту ст. 266 КУпАП, серед іншого, вбачається, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше 2-ох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному КМ України.
Аналізуючи вищевказані норми Інструкції, Порядку, а також КУпАП та застосовуючи їх при вирішенні даної справи суд зауважує, що тільки після виявлення кількох об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п. 3 розд. І Інструкції та після їх озвучення водієві у присутності свідків, які таке підтвердили. Надалі поліцейський має запропонувати такому водію у визначеній послідовності пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, вживати до цього дій, а після, у разі відмови від огляду чи незгоди з результатами, що має бути зафіксовано у присутності свідків, враховуючи вимоги ст. 266 КУпАП, відображено із застосовуванням технічних засобів відеозапису безперервно, після чого надати направлення до медичного закладу, що має бути оформлено із дотриманням вимог нормативно правових актів та прав особи. При цьому огляд на стан сп`яніння має проводитися: лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов підготовку).
Зібрані у справі докази підтверджують, що попри стверджування поліцейським про ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , все ж таки підтвердження таких ознак свідками на місці зупинки не було. З протоколу та з відеозаписів вбачається про те, що у водія ОСОБА_1 після добровільного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, за результатами такого огляду в КНП "Липовецька ЦМЛ", алкотестером було показано вміст алкоголю 2,05%, інша проба 2,07%. Однак, попри високі показники алкотестера неможливо було стверджувати про явний середні/сильний стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , який би характеризував зміни в його психологічних, фізіологічних і поведінкових функціях, що як правило, супроводжуються втратою реальної оцінки обстановки і ролі власної особистості, розладами мови, уваги, пам`яті і координації рухів.
Варто зазначити, що попри те, що висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в КНП "Липовецька ЦМЛ" складений лікарем, яка не пройшла спеціальну підготовку, що підтверджується довідкою №240 від 15.04.2022, суд в жодному разі не ставить під сумнів відповідність лікаря ОСОБА_2 її високої кваліфікаційної категорії, однак звертає увагу на те, що захисник Коби Ю.П. мав право заперечити щодо результатів такого огляду, здійсненного всупереч п. 6 розд. І Інструкції, та п. 3 Порядку, а тому суд визнає такий висновок як недопустимий доказ, оскільки він одержаний з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством. Таким чином, огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився з порушенням вимог чинного законодавства та є недійсним. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення, не надано та судом не встановлено.
Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що висновок про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтується на встановлених обставинах.
В силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Отже, аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 221, 247, 251252, 276, 283284, 294 КУпАП, суд
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО