Справа № 156/7/22
Номер провадження: 3/156/19/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, що надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера -

-за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив -

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №230039 та ДПР18 №230038 від 28.12.2021 року ОСОБА_1 28.12.2021 року о 15 год. на автодорозі Т-0305 між с. Павлівка та с.Старосілля при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався назустріч. При ДТП автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому, після зіткнення залишив місце ДТП, до якої причетний, чим порушив ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

На неодноразові виклики в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, поштові конверти останнім не отримані. На попередніх судових засіданнях свою вину у вчинених правопорушення не визнав та пояснив, що 28.12.2021 року він разом із родиною рухався в напрямку смт. Іваничі. Розминаючись в с. Старосілля з автомобілем Фольксваген почув легенький удар, подумавши, що це камінець, поїхав далі. Проїхавши с. Павлівка його наздогнав ОСОБА_2 та зупинив його подаючи звукові сигнали. Останній звинуватив його в тому, що нібито він пошкодив йому дзеркало заднього виду. Він запропонував викликати працівників поліції, проте ОСОБА_2 відмовився. Задля уникнення конфлікту запропонував ОСОБА_2 дати аналогічне дзеркало, яке в нього було. Після чого вони роз`їхались, а в подальшому ОСОБА_2 відмовився від будь-якого відшкодування. Пізніше до нього приїхали працівники поліції, які склали протоколи, схему місця ДТП він не підписував, оскільки був з нею не згідний.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що рухаючись в напрямку з с. Павлівка в напрямку смт. Іваничі, біля с. Старосілля помітив автомобіль ВАЗ 2106, який рухався в зустрічному напрямку. При наближенні до автомобіля ВАЗ, останній обминаючи вибоїни на дорозі виїхав на його смугу руху, внаслідок чого відбулось зіткнення дзеркалами заднього виду. Побачивши пошкодження на своєму дзеркалі він зупинився, а автомобіль ВАЗ поїхав далі. Після чого він вирішив його наздогнати, що йому вдалось на виїзді із с. Павлівка. Коли запитав водія ВАЗу чому той не зупинився після зіткнення, останній вказав, що ніякого удару не відчув, крім того вказував, що його дзеркало було цілим. Після чого, ОСОБА_1 запевнив його, що заподіяну шкоду відшкодує, дасть йому інше дзеркало, а в завдаток дав йому гроші. Пізніше привіз йому дзеркало, однак воно було пошкоджено і перебувало не в кращому стані, як його після ДТП. Після чого, повернувши гроші та дзеркало ОСОБА_1 , він викликав працівників поліції. Через деякий час до нього додому приїхали працівники поліції, які склали протоколи та схему місця ДТП. Додатково зазначив, що саму схему ДТП працівник поліції складав у нього вдома, на його зауваження, що потрібно виїхати на місце зіткнення і там скласти схему, працівник поліції відмовляв з тих мотивів, що за спливом часу він там нічого не виміряє та не встановить.

Захисник Білецький Я.Л. також в останні судові засідання не прибув, однак на попередніх судових засіданнях заявляв клопотання про виклик та допит свідків, а саме осіб, які знаходились з його клієнтом в автомобілі під час даної події. Крім того, надавав суду заперечення та фототаблиці пошкоджень автомобіля ВАЗ. Однак, явку свідків в судове засідання забезпечено не було.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши матеріали справи, оцінивши фактичні обставини справи і досліджені судом докази щодо їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачений ст. 124, 122-4 КУпАП з огляду на наступне.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 256 КУАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 124 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2,10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п.13,3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно з п. п. 1, 8 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Дослідивши докази, що долучені до матеріалів справ про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що такі не підтверджують факт порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , що в свою чергу могло спричинити пошкодження транпортних засобів. Працівниками поліції складено протоколи про адміністративні правопорушення на двох водіїв, учасників ДТП, за порушення п. 13.3 ПДР України, а саме: під час зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. В той же час зі схеми місця ДТП не вбачається хто саме з водіїв порушив ПДР, що призвело до ДТП. Схема з місця ДТП, складалась працівниками поліції не на місці зіткнення. Крім того, із схеми місця ДТП неможливо встановити місце самого зіткнення та вину однією із сторін. Місце зіткнення позначене, як орієнтовне, схема місця ДТП складалась за місцем проживання ОСОБА_2 , місце зіткнення по відношеню до проїжджої частини ( вимірювання відстані) не позначено. Також, в судове засідання неодноразово викликався працівник поліції, який складав дану схему місця ДТП, однак він не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Захисником надавались суду фототаблиці, що підтверджують відсутність в автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 пошкоджень на дзеркалі заднього виду. Порушення ним п.13.3 ПДР України на думку суду жодними доказами недоведено. Інших доказів працівниками поліції до матеріалів справ недолучено, а пояснення водіїв, учасників ДТП різняться між собою.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні докази порушення ОСОБА_1 інкримінованих п. 2,10а та 13,3 ПДР України, а також схема місця ДТП складена з порушенням розділу IX Наказу №1395 від 03.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». З урахуванням того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, дослідивши матеріали адміністративної справи та приймаючи до уваги відсутність об`єктивних доказів, які б підтверджували подію ДТП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відповідно і ст.122-4 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення 28.12.2021 року, а тому суддя керуючись нормами ч.2 ст.38 КУпАП, вважає, що строки накладення адміністративного стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, 124 КУпАП, які були вчинені ОСОБА_1 28.12.2021 року, закінчилися 28.03.2022 року.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Однак в судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності свою вину у вчинених правопорушеннях не визнав. Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративних правопорушень передбачений ст.122-4, 124 КУпАП. У зв`язку із невизнанням вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності судом продовжено розгляд справи та досліджено докази у справі.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається, провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко