Справа № 357/1697/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

05 лютого 2022 року о 02 годині 35 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Калініна, 4, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito 112», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 05.02.2022 року він не керував транспортним засобом, за кермом автомобіля перебувала дружина його брата, яка не могла завезти автомобіль та попросила його сісти за кермо, щоб лише завести автомобіль. Він сів за кермо, щоб завести автомобіль і в цей час під`їхали працівники поліції, які перегородили дорогу, підійшли до автомобіля, який стояв не рухався, та повідомили, що він рухався на автомобілі без увімкнення лівої фари, а також повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Він пояснював працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, що за кермом була дружина брата. Зазначив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, але він відмовився, так як не керував транспортним засобом та перебував в стані алкогольного спяніння.

Представник ОСОБА_1 адвокат Зінченко П.Л. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Зазначив, що відеозапис є недопустимим, у зв`язку з тим, що він переривається, а також зроблений не з нагрудних камер поліцейських. Вважає працівники поліції безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення відносно його підзахисного. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Відеозаписом не зафіксовано факту зупинки транспортного засобу, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, автомобіль стояв припаркований. Вважає, що жодних допустимих та належних доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в матеріалах справи не має.

За клопотанням сторони захисту адвоката Зінченка П.Л., в судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_2 , пояснила, що ОСОБА_1 являється братом її чоловіка. 05.02.2022 року приблизно о 02 годині 00 хвилин вона приїхала на вул. Калініна, 4, по свого чоловіка, який їй зателефонував та попросив, щоб вона його забрала та забрала автомобіль «Mercedes-Benz Vito 112», який належить її чоловіку. Вона на своєму автомобілі приїхала за даною адресою, автомобіль «Mercedes-Benz Vito 112», стояв посер дороги, не припаркований. Біля автомобіля стояли працівники поліції. ІІ чоловік перебував в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_1 сидів за кермом. Чи керував ОСОБА_1 автомобілем їй не відомо, автомобіль був заведений, працівники поліції попросили її щоб вона забрала ключі від автомобіля. Зазначила, що вона не керувала автомобілем «Mercedes-Benz Vito 112», як даний автомобіль потрапив на вул. Калініна, 4, їй не відомо, працівники поліції її не зупиняли. Хто керував даним транспортним засобом вона повідомити не може, оскільки не бачила, але вона не керувавла. Зазначила, що працівники поліції побачили її чоловіка та його брата першими ніж вона.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції зупинилися перекривши рух автомобілю «Mercedes-Benz Vito 112», автомобіль був заведений, не горіла ліва фара. Працівники поліції підійшли до автомобіля. Водій ОСОБА_1 запитав причину зупинки, працівники поліції повідомили, що водій рухався без увімкнення світла, а саме: не горіла ліва фара. Під час спілкування та перевірки документів, відеозаписом зафіксовано, що за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_1 , на пасажирському сидінні знаходився якийсь чоловік, який в подальшому назвався братом ОСОБА_1 . Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», однак останній почав ухилятися, пропонувати працівникам поліції 100 доларів США, за що був попереджений про кримінальну відповідальність. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, останній ухилявся, пропонував декілька разів 100 доларів США, в зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу. Відеозаписом також зафіксовано, що працівниками поліції ОСОБА_1 надавався прилад «Драгер» для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак останній ухилявся, останньому було повідомлено, що за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак останній відмовився, неодноразово запитував чому його зупинили та чому він повинен проходити огляд, просив, щоб його відпустили. Поведінка ОСОБА_1 , зафіксована на відео, не відповідає обстановці та дає підстави вважати, що останній перебував у стані алкогольного спяніння. Працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з яким ОСОБА_1 було ознайомлено.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника адвоката Зінченка П.Л. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, що його не зупиняли працівники поліції, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_2 , спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписами з нагрудних камер поліцейського, з яких вбачається, що автомобіль «Mercedes-Benz Vito 112»був зупинений працівниками поліції шляхом перекриття дороги, за кермом даного автомобіля перебуває ОСОБА_1 , який запитав у працівників поліції причину зупинки.

Також, такі показання спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , яка пояснила в судовому засіданні, що працівники поліції її не зупиняли, вона не керувала автомобілем «Mercedes-Benz Vito 112». Коли вона приїхала, то вказаний транспортний засіб був зупинений та біля нього перебували працівники поліції.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Згідно статті 40 вищезазначеного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Посилання сторони захисту, що наданий відеозапис не є записом з нагрудних камер поліцейських, є голослівними та не відповідають дійсності, оскільки при перегляді вказаного відеозапису на ньому чітко зазгначено, дата та час, а також що це нагрудна камера 477705.

Суд не погоджується з твердженням захисника щодо того, що відеозапис не є безперервним і складається з окремих файлів, що не дозволяє встановити повну та об`єктивну картину подій, оскільки події, зафіксовані відеозаписом, відповідають суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення, який був також підписаний особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Також, суд звертає увагу, що захисник суперечить сам собі, оскільки вказує на те, що відеозапис є неналежним доказом, разом з тим, посилається на даний відеозапис як на доказ в обґрунтування інших доводів про закриття провадження по справі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вислухавши позицію захисника - адвоката Зінченка П.Л., пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши додані до протоколу докази, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05.02.2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку ОСОБА_2 про зобов`язання не допускати водія до керування транспортним засобом, рапорт працівника поліції, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, а також надані докази сторони захисту, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, в тому числі особистими поясненнями ОСОБА_1 даними в судовому засіданні про те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко