КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
Справа № 133/1031/22
провадження № 3/133/1020/22
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Хмільницького РВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , не працюючу, за ч. 1 ст. 184 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
06.06.2022 до Козятинського міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП, ч. 1 та ст. 173-2 КУпАП: справа № 133/1031/22, № 133/1032/22, № 133/1033/22, № 133/1034/22, які постановою суду від 15.06.2022 на підставі ст. 36 КУпАП було об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі № 133/1031/22 (провадження № 3/133/1020/22).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 423412 від 01.06.2022, ОСОБА_1 , 31.05.2022 близько 20:30 год. залишила за місцем проживання без догляду свою неповнолітню дочку ОСОБА_2 та малолітнього внука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ухилилась від виконання батьківських обов`язків, що могло нести загрозу їхньому життю та здоров`ю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №423444 від 01.06.2022, ОСОБА_1 , 01.06.2022 близько 12 год. в АДРЕСА_1 , ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2010 р.н., а саме: зловживає спиртними напоями, залишає доньку без нагляду, що могло загрожувати життю та здоров`ю доньки, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП
Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №423445 від 01.06.2022, ОСОБА_1 , 01.06.2022 о 18:30 год. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, відносно своє ї малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2010 р.н., за місцем спільного проживання вчинила домашнє насильство, а саме - умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №423443 від 01.06.2022, ОСОБА_1 , 01.06.2022 о 12:00 год. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 , за місцем спільного проживання насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративних правопорушень не визнала; суду повідомила, що вони часто конфліктують із донькою по причині того, що вона не допомагає по господарству. 01.06.2022, коли вона повернулась додому, то запитала дочку чи вона зробила доручену їй роботу, на що дочка зверхньо відповіла, це послугувало тим, що вона дала їй ляпаса. Після чого дочка викликала працівників поліції. З приводу того, що вона залишила без нагляду свого малолітнього онука та неповнолітню дочку, зазначила, що це сталось з тих підстав, що вона відійшла до магазину аби придбати продукти харчування. Крім того, зазначила, що спитрними напоями не зловживає, працює та веде домашнє господарство. Не вбачає своєї вини, та просить закрити провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Згідност.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Обставини, відображені у протоколі, стосовно ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Так, протоколи серії ВАВ №423412 від 01.03.2022 та протокол серії ВАВ №423444 складено за відсутності достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
Як вбачається із зазначених протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , 2010 року народження. Крім того, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №423412 від 01.06.2022, вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється він виконання батьківських обов`язків окрім неповнолітньої своєї дочки, ще й щодо свого малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишивши їх без догляду за місцем свого проживання.
Зокрема, органом, який склав протокол не зазначено, яку саме винну поведінку проявила та які дії вчинила ОСОБА_1 , які б свідчили про умисне ухилення з її боку від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дитини. Натомість, як зазначила сама ОСОБА_1 у судовому засіданні, причиною залишення дітей на певний час стало те, що вона відлучалась до магазину для придбання продуктів харчування, що свідчить про те, що вона відлучилась з метою забезпечення належного догляду за дітьми та в інтересах дітей.
До матеріалів справи було надано рапорт працівника поліції, який прийняв повідомлення, що надійшло зі служби 102 з приводу звернення ОСОБА_2 щодо застосування фізичної сили до неї з боку матері, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння; заява ОСОБА_4 від 01.06.2022, зі змісту якої вбачається, що під час спілкування із ученицею ОСОБА_5 , з її слів йому стало відомо щодо застосування матір`ю, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, відносно неї фізичного насильства, а також його пояснення з цього приводу аналогічного змісту; пояснення ОСОБА_2 ; пояснення старости села ОСОБА_6 від 01.06.2022, зі змісту яких вбачається, що зі слів ОСОБА_2 їй стало відомо, що матір останньо,ї перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє відносно неї фізичне насильство; розписка ОСОБА_7 , зі змісту якої вбачається, що вона отримала для догляду малолітніх дітей ОСОБА_2 ,2010 р.н. та ОСОБА_8 , 2019 р.н. до приїзду їхнього батька.
Крім того, до протколу надано копії протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 та ст. 184 КУпАП; копію паспорта та ідентифікаційного кода ОСОБА_1 , її особисту медичну книжку, а також копію свідоцтва про народження неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із якого вбачається, що її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .
Інших доказів, на підтвердження обставин, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення, органом, що склав протокол, суду не надано. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що малолітній ОСОБА_3 є онуком ОСОБА_1 , якого, з її слів, їй залишила на виховання її старша дочка, а сама поїхала на заробітки за кордон. На думку суду, така обставина, також спростовує вину ОСОБА_1 , оскільки вона докладає зусиль, як бабуся, до виховання онука.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, за досліджених обставин справи суд не вбачає достатніх доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, відсутній.
Що стосується протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ №423445 від 01.06.2022 та ВАВ №423443 від 01.06.2022, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, слід зазначити наступне.
За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, дії особи можуть бути кваліфіковані за цією статтею у випадку вчинення особою насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений.
Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства у сім`ї", насильством у сім`ї є будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Із протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ №423445 від 01.06.2022 та ВАВ №423443 від 01.06.2022, вбачається, що ОСОБА_1 вчинила насильство в сім`ї, яке полягало в завданні шкоди психологічному та моральному здоров`ю її доньці ОСОБА_2 , 2010 р.н.
Із матеріалів справи вбачається, що дані протоколи про вчинення адміністративного правопорушення складені на підставі телефонного повідомлення неповнолітньої ОСОБА_2 про те, що її мати ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила відносно неї насильство.
Інших будь-яких доказів, які б підтверджували неправомірні дії ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу, при направленні справи до суду для розгляду по суті, не долучені.
Так, до вказаних протоколів надані в якості доказів ті ж самі документи, які були досліджені при розгляді протоколів про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП.
Заява ОСОБА_4 та його пояснення, а також пояснення старости села ОСОБА_6 , які надані до матеріалів в якості доказу причетності ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення передбаченого, ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не можуть бути належними доказами вказаного факту, оскільки не містять беззаперечних доказів того, що остання перебуваючи стані алкогольного сп`яніння, вчинила насильство відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , а лише вказують про те, що про таку обставину стало відомо зі слів неповнолітньої ОСОБА_2 .
Крім того, слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення також не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснила, що у них конфлікти з дочкою виникають з тих підстав, що донька не допомагає їй, на що вона їй робить зауваження, що слугувало зверненням дочки до органів поліції.
Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що останні не містять доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 184, ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вище наведене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184, ч.1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно гр. ОСОБА_1 , підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 184, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184, 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Н.О. Пєтухова

29.06.22