Справа № 450/1792/22 Провадження № 3/450/1664/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

09.06.2022 року о 08 год. 10 хв. на автодорозі Київ Чоп М-06, 557 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Fiat Scudo, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого трапилось зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б; 10.1 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Ратич Т.М. в судове засідання не з`явилися, вину у вчиненому адмінправопорушенні заперечили.

07.07.2022 року на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Ратича Т.М. про скерування матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП для розгляду за місцем проживання адмінправопорушника до Миколаївського районного суду Львівської області. Вказане клопотання мотивує територіальною віддаленістю Пустомитівського районного суду Львівської області від місця його проживання, необхідністю значних фінансових витрат на проїзд.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 276 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Тобто, ст. 276 КУпАП передбачає, що за загальним правилом справи розглядаються судом за місцем вчинення правопорушення та одночасно передбачає альтернативну підсудність можливість їх розгляду за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. При цьому, направлення справи про адміністративне правопорушення за підсудністю в інший суд не є обов`язком суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП», у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Таким чином, питання визначення підсудності у випадку альтернативної підсудності, передбаченому ч. 2 ст. 276 КУпАП, вирішується згідно ч. 1 ст. 257 КУпАП відповідним органом, уповноваженим на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, який вирішує питання про те, до якого саме суду надіслати протокол для розгляду з урахуванням положень ст. 276 КУпАП.

Оскільки, адміністративне правопорушення вчинене на автодорозі Київ Чоп М-06, 557 км, що відноситься територіально до Львівського (Пустомитівського) району Львівської області, справа підсудна Пустомитівському районному суду Львівської області.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що при розгляді адміністративних матеріалів за ст.124 КУпАП допускається альтернативна підсудність, судом встановлено, що при направленні адміністративних матеріалів до Пустомитівського районного суду Львівської області правила підсудності порушені не були, та з цих підстав у задоволенні клопотання слід відмовити.

26.07.2022 року захисник ОСОБА_1 , адвокат Ратич Т.М.. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

З наявних в матеріалах справи письмових та наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він 09.06.2022 року рухався на транспортному засобі Fiat Scudo, д.н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі Київ Чоп М-06 в напрямку м. Стрий та, перебуваючи в с.Липники, здійснював поворот в напрямку Липниківського лісництва. За 50 м до здійснення маневру, водій ОСОБА_1 включив лівий поворот та почав знижувати швидкість, тримаючись осьової лінії. Транспортних засобів, які б створювали йому перешкоди у здійснення повороту ліворуч, ОСОБА_1 з допомогою дзеркала заднього виду не побачив., на зустрічній смузі руху таких перешкод також не було. Зазначає, що під`їжджаючи до повороту, швидкість його автомобіля становила близько 20 км/год. та він почав здійснювати поворот.

Вказане підтверджується також наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями водія транспортного засобу Mercedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_2 «їхав по своїй смузі, водій автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 почав приторможувати».

Згідно пояснень водія ОСОБА_1 , в момент, коли його автомобіль, здійснюючи поворот, був перпендикулярно до дороги, в ліву бокову частину автомобіля в`їхав автомобіль Mercedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху (після часткового закінчення маневру). Вважає, що винуватцем ДТП є водій транспортного засобу Mercedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснив обгін, не переконавшись у безпеці маневру.

Водій транспортного засобу Mercedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 двічі викликався в судове засідання для надання пояснень щодо обставин дорожньо- транспортної пригоди, яка відбулася 09.06.2022 року, однак не прибув. Про причини неприбуття суд не повідомив, клопотань до суду не скеровував.

Суд, вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 щодо якого здійснюється розгляд адміністративних матеріалів про притягнення до адміністративного відповідальності за ст. 124 КУпАП, працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №085975 від 09.06.2022 року, схему місця ДТП від 09.06.2022 року, та пояснення водіїв транспортних засобів учасників ДТП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 ставиться в провину порушення ним п.п.2.3б, 10.01. ПДР.

Так, п. 2.3 б) ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дослідивши матеріали справи, суд не погоджується з встановленими інспектором поліції порушеннями водієм ОСОБА_1 п.2.3б та 10.1 ПДР, виходячи з наступного.

Відповідно з ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів (ч. 2 ст. 279 КУпАП).

Зі схеми ДТП вбачається, що зіткнення відбулось на перехресті.

Згідно п.п.14.2. «б», 14.6 «а» Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. Обгін заборонено: а) на перехресті.

Зокрема, згідно п.п.12.1, 12.3 ПДР під час під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З наявних матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що водій ОСОБА_1 маючи намір здійснити поворот ліворуч, знизив швидкість руху автомобіля, діяв відповідно до вимог п. 9.2 б), подав завчасно сигнал повороту перед поворотом ліворуч. Водночас, водій ОСОБА_2 , всупереч вимогам пункту 14.6 а) ПДР, здійснив обгін саме на перехресті, тобто продовжив на перехресті раніше розпочатий ним обгін іншого транспортного засобу. При цьому водій транспортного засобу Mercedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 здійснив обгін незважаючи на те, що водій автомобіля Fiat Scudo, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , який рухався перед перехрестям попереду нього, подав сигнал про намір повороту ліворуч та розпочав здійснювати маневр.

Відповідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконають ці Правила.

Суд звертає увагу на те, що наявність у діях водія причинного зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР та відповідними наслідками.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 26.01.2021 руку (справа №537/1916/18), при виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й пішохода), що також може виключити відповідальність водія. Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.

Отже, надаючи правову оцінку діям водія ОСОБА_1 з огляду на необхідність дотримання іншими учасниками руху, зокрема водієм автомобіля Mercedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , вимог п. 14.6 ПДР заборони обгону на перехресті, за фактичних обставин, встановлених під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які би свідчили про причинно-наслідковий зв`язок саме дій водія ОСОБА_1 з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка викладеної у справі «Карелін проти Росії» зазначено, що у випадку , коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З огляду на викладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, та враховуючи те, що під час судового розгляду обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, приходжу висновку про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог ПДР та, відповідно, відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 6, 33-35, 124, 245, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі №450/1792/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. А. Кукса