справа № 399/154/22
провадження № 3/399/109/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко Вікторія Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючої, до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, -

встановив:

27.04.2022 року від відділення поліції №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу серії ГП № 596519 про адміністративне правопорушення складеного поліцейським СРПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) ст. л-нт пол. Лабунець В.В. від 23.04.2022 року вбачається, що 23.04.2022 року о 00 год. 05 хв. в смт. Павлиш по вул. Сухомлинського, гр. ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, тобто виражалася брутальною лайкою, образливо чіплялася, чим порушила громадський порядок і спокій громадян перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому правопорушенні не визнала та пояснила суду, що 22.04.2022 року перебувала в смт Павлиш у знайомих у гостях. Ближче до півночі вирішила піти пішки додому в с. Шевченково. Йшовши дорогою по вул. Сухомлинського в смт Павлиш біля неї зупинилися працівники поліції яких остання попросила підвезти додому. Однак працівники поліції відвезли її до відділу поліції в смт Онуфріївка, де остання зазначила, що перебувала близько трьох годин, а потім її відвезли додому. Зазначила, що умисно в сторону працівників поліції брутальною лайкою не висловлювалася та образливо не чіплялася, перебуваючи в автомобілі грубо відповідала на їх грубе до неї ставлення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, безпосередньо дослідивши письмові матеріали справи та відеодокази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 інкримінується те, що 23.04.2022 року о 00 год. 05 хв. в смт. Павлиш по вул. Сухомлинського, гр. ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, тобто виражалася брутальною лайкою, образливо чіплялася, чим порушила громадський порядок і спокій громадян перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке має законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У суті інкримінованого правопорушення не зазначено про кваліфікуючу ознаку громадське місце та не наведено назву такого громадського місця. Зазначено лише про місце вчинення правопорушення - вул. Сухомлинського смт Павлиш, що не ідентифікує індивідуально визначене громадське місце.

Крім того, серед матеріалів справи відсутні будь-які докази, які підтверджують інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинене саме по вул. Сухомлинського в смт Павлиш, та на основі яких можливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак дрібного хуліганства.

Рапорт поліцейського від 23.03.2022 року, в якому зазначено про події 22.04.2022 року о 23.36 год., що мали місце в АДРЕСА_2 , в службовому автомобілі та в в приміщенні СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ), є неналежним та недопустимим доказом, оскільки взагалі не містить доказів інкримінованого правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 по вул. Сухомлинського в смт Павлиш.

DVD із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (4 відеофайли) містить запис про події 22.04.2022 року з 00:05 год. по 01:35 год. та не містить доказів щодо інкримінованого правопорушення вчиненого 23.04.2022 року о 00:05 год. а тому також є неналежним та недопустимим доказом.

Cвідки та/або потерпілі від адміністративного правопорушення, згідно з протоколом, відсутні.

В судовому засіданні із досліджених доказів та наданих пояснень судом встановлено, що поліцейським не були роз`яснені особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що є порушенням ст. 256 КУпАП, не надано можливості для подання пояснень, не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, та взагалі не дочитано вголос складений відносно неї протокол.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Приписами ст.62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, Європейський Суд з прав людини, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: від обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання обґрунтованості обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» судами має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Звернуто увагу судів на те, що згідно з ч.3 зазначеної статті Основного Закону всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» вказано, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 256 КУпАП, протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами. Під час розгляду справи судом у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності. Водночас норми КУпАП не передбачають самостійної перекваліфікації судом дій за вчинене адміністративне правопорушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213, 221, 280 КУпАП є розгляд справи.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є недоведеною належними та допустимими доказами, в ході судового засідання судом не встановлено складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 245, 247, 251, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко