Справа № 522/4997/22
Провадження 3/522/4941/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Одеса

Приморського районного суду м. Одеси у складі:

судді Косіциної В.В.

при секретарі Левченко К.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області 25.04.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2022 року до суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ№067228 від 14.04.2022 року, ОСОБА_1 12.04.2022 року близько 09 годин 00 хвилин, ухилилась від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, передбачених ст. 150 СКУ внаслідок чого ОСОБА_2 , 2006 року народження та ОСОБА_3 , 2009 року народження, так як останні самовільно покинули місце мешкання та поїхали без супроводу в інше місто, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ№067228 від 14.04.2022 року за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ;

- рапорти від 12.04.2022 року;

- заява ОСОБА_1 від 12.04.2022 року;

- пояснення ОСОБА_1 від 12.04.2022 року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ№067228 від 14.04.2022 року в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначила: «з протоколом ознайомлена, згодна».

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала обставини викладені в протоколі.

Однак, в результаті аналізу досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні інкримінованого їй правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до приписів ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні взагалі будь-які пояснення сторонніх осіб, які могли б підтвердити чи спростувати обставини начебто вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України.

При цьому, в матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_1 , в яких остання зазначила, що виявила відсутність дітей вдома о 09 годині та вжила заходи й звернулась до поліції. Після, з`ясувалось, що діти поїхали до бабусі разом з її знайомою, через конфлікт та втому через навчання.

Пояснення у бабусі та її знайомої, з якої діти їхали, не відібрані, відомості про це в матеріалах справи відсутні та пояснення інших осіб, які могли бути свідками цього не відібрані.

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі не зазначено свідків правопорушення, хоча, як слідує з матеріалів, подія відбувалась у багатолюдному місці.

За змістом ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначено про те, що діти ОСОБА_1 самостійно покинули місце мешкання.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11 грудня 2003 року не містить будь яких обмежень щодо пересування підлітків у денний час без супроводу батьків. Так само відповідні обмеження відсутні в інших нормативно-правових актах.

Як слідує з матеріалів справи старшій дитині на момент вчинення правопорушення виповнилось повних 15 років, а молодшій 13 років.

Щодо проїзду дітей в поїзді міжміського сполучення, старша донька за своїм віком може подорожувати без супроводу дорослих. Щодо пропуску сина 13 років до електрички, то ці дії вчинила не ОСОБА_1 а отже і відповідальність за вказану подію на неї покладати не можна.

Відтак, враховуючи відсутність у законі вікових обмежень осіб щодо вільного пересування по території України, то й об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 суд не вбачає.

Тобто особа, що склала протокол описала події та склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не перевірила вказані обставини.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, на підставі аналізу всього вищевказаного, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 44-3, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Косіцина В.В.