Справа № 353/532/22
Провадження № 3/353/283/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, гр. України, за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

28.06.2022 року інспектором ЮП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Кучук Ю.В. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 437440 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме про те, що «28.06.2022 року близько 15 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків передбачених законодавством, а саме діти не доглянуті, в будинку безпорядок, немає продуктів харчування».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, були відсутні підтвердження про вручення їй судових повісток. При цьому, судом вживались заходи щодо вручення ОСОБА_1 судової повістки, шляхом доручення вказаних дій працівникам поліції. Однак, згідно рапорту інспектора ЮП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Кучук Ю.В. від 09.08.2022 року, що ОСОБА_1 по місцю проживання відсутня тривалий період часу.

Враховуючи те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зважаючи на оголошення на території України воєнного стану в зв`язку з вторгненням на територію України окупаційних військ російської федерації, а також на усій території України встановлено карантин відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року (зі змінами від 27.05.2022 № 630), суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності за законом.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП відповідальність наступає за вчинення ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій, є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 437440 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не вказано прізвища, адреси потерпілих та свідків адміністративного правопорушення, не зазначено причин їх відсутності, та не відібрано у них письмових пояснень. При цьому слід зауважити, що ОСОБА_1 від пояснень відмовилась, про що зазначила у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки, як ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, саме 28.06.2022 року близько 15 год. 00 хв. Зокрема, до матеріалів справи додано акт обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , складений комісією Служби у справах дітей Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області 07.06.2022 року, яким зафіксовано факт події, які відбулись 07.06.2022 року, а саме ухилення ОСОБА_2 від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків. Тобто вказаним актом не зафіксовано ухилення саме ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її неповнолітніх дітей, в т.ч. 28.06.2022 року.

Також у матеріалах справи відсутні дані, які враховуються судом при прийнятті рішення по даній справі відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, а саме: характеристика на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дані про ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Виходячи з аналізу норм КУпАП, суд зазначає, що при вирішенні питання щодо наявності законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, протокол розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновків експертів, речовими доказами, фотоматеріалами, т.і.), та не може виступати єдиним доказом скоєння проступку.

Згідно з п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64).

Відповідно до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, будь-яких доказів, в розуміння ст. 251 КУпАП, які б свідчили про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні 28.06.2022 року адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у матеріалах справи немає. В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним та належним доказом вчинення правопорушення. А тому, суд вважає, що наведені обставини дають підстави стверджувати те, що працівниками поліції порушено процедуру складання відносно ОСОБА_1 протоколу та інших матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАВ № 437440 від 28.06.2022 року не доведено поза всяким розумним сумнівом факт ухилення 28.06.2022 року ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 184, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА