ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08 серпня 2022 рокуСправа №: 695/938/22
Номер провадження 3/695/856/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2022 року, серії ААБ № 185974, ОСОБА_1 23.04.2022р. о 21 год. 50 хв. в с. Домантово по вул. Незалежності 6 керував транспортним засобом ГАЗ 3302 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в установленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків. Результат позитивний та склав 1.90%.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не з`явився, однак скерував до суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у якому вказував, що автомобіль ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , є власністю ОСОБА_2 та знаходиться в оренді ТДВ «Продтовари». Вказаний автомобіль 23.04.2022р. перебував у несправному стані, а тому він не міг ним керувати. ОСОБА_1 наполягає, що в момент приїзду працівників поліції він знаходився біля вказаного автомобіля та здійснював його ремонт, вказаний автомобіль рухатись не міг та він пропонував працівникам поліції спробувати його завести. Однак працівники поліції його доводи до уваги не взяли та склали протокол про адміністративне правопорушення, хоча він і не заперечував, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак керувати автомобілем не міг, оскільки останній перебував в несправному стані. На підтвердження своїх доводів просив долучити до матеріалів справи довідку ТОВ «Прордтовари» №56 від 07.07.2022р. про перебування автомобіля ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 в період із 19.04.2022р. по 25.04.2022р. на ремонті. Також вказував, що при проведенні його огляду на стан сп`яніння жодних свідків не було, і лише після того як був складений протокол про адміністративне правопорушення та інші документи працівники поліції залучили свідків, які без жодних запитань розписались у поясненнях та інших матеріалах справи. Для підтвердження своїх доводів просив викликати та допитати свідків, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та старшого лейтенанта поліції Литвиненка О.І., який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, ст.. 268 КУпАП передбачені права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а в частині 2 вказаної статті визначено перелік справ про адміністративні правопорушення при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Стаття 130 КУпАП не відноситься до переліку справ про адміністративні правопорушення, які встановлені ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Крім того суд враховує правову позицію, що висловлена в рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», згідно з яким сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, Європейський суд з прав людини вказував, що сторона, яка задіяна в ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

ОСОБА_1 належно повідомлений про час та місце розгляду справи, надав свої пояснення стосовно обставин справи та надав клопотання про виклик свідків, отже належним чином скористався своїми правами, визначеними ст.. 268 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 належно сповіщено про місце і час розгляду справи та від останнього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Суддя, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення,, на що вказував Європейський суд з прав людини по справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» ( заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» ( заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність в тому числі за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи додані: вказаний протокол про адміністративне правопорушення; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на заздалегідь заготовленому бланку пояснень вказали, що в їхній присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер 6810», результат якого позитивний і становить 1.90%.; результат тесту приладом Alcotest 6810 №ARCD-052, який є позитивний та склав 1.90% та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

ОСОБА_1 свою вину не визнав та заперечував присутність свідків при проведення огляду на стан сп`яніння.

У п. d ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зазначено, що кожний має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

З метою належного з`ясування обставин по справі судом був здійснений виклик свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , однак останні до суду із невідомих причин не з`явились, жодних клопотань суду не надали.

Окрім того, з метою належного з`ясування обставин по справі судом був здійснений виклик працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, а саме інспектора СРПП, старшого лейтенанта поліції Литвиненка О.І., який пояснив суду, що повних обставин події вже не пам`ятає, однак вказав, що працівники поліції приїхали на виклик активістів, які вказували на неправомірну поведінку ОСОБА_1 , останній перебував в стані алкогольного сп`яніння та мав намір керувати автомобілем. Відеозапис події не проводився, а факт керування вказаними автомобілем працівники поліції не встановлювали, як проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння вже не пам`ятає.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції врегульований ст.. 266 КУпАП, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже нормами чинного законодавства передбачено можливість проведення огляду особи на стан сп`яніння з обов`язковою відео-фіксацією, а в разі неможливості її проведення із обов`язковим залученням свідків.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортуй також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що прямо вказував Пленум Верховного Суду України в п.27 Постанови від 23.12.2005 № 14.

У своєму рішенні по справі №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд бере до уваги, що автомобіль не належить ОСОБА_1 ..

Жодних доказів факту керування ОСОБА_1 вказаним у протоколі автомобілем матеріали справи не містять, крім того суд бере до уваги довідку ТОВ «Продтовари» №56 від 07.07.2022 про перебування автомобіля в період з 19.04.2022 по 25.04.2022 у несправному технічному стані, яка видана сторонньою організацією та сумнівів у своїй достовірності не викликає.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом

Отже матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають, адже не містять жодних доказів факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем.

Також в матеріалах справи відсутні фото чи відео-докази, які б стверджували як дотримання процедури огляду водія на стан сп`яніння так і були б належними доказами вини ОСОБА_1 ..

Зазначені письмові пояснення свідків викликають обґрунтовані сумніви в їх достовірності, оскільки останні написані шляхом заповнення заздалегідь заготовленого бланку без вказівки часу та місця проведення такого огляду, крім того, із вказаних пояснень неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Сукупність вказаних обставин викликає сумнів у достовірності наданих доказів на доведеність факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26травня 2015року №5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до переконання, що у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного так і міжнародного законодавства.

Отже, провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.