ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Педенко А. М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП - невідомий), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.11.2021 року серії ВАБ №890159, 10 листопада 2021 року о 10 годині 00 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Антонова, 35, гр. ОСОБА_1 здійснювала діяльність як суб`єкт господарювання, а саме: обіймаючи посаду уповноваженої особи по Ковід-19 у кав`ярні «Wonders espresso bar» не організувала вимірювання температурного режиму працівників, відсутній графік прибування дезінфікуючими засобами, відсутня розмітка на підлозі для дотримання безпечної дистанції, чим порушила розпорядження КМДА від 01.07.2020 р. №62, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 прибула, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Вказувала на відсутність суб`єктного складу адміністративного правопорушення. Оскільки, вона не здійснює господарську діяльність, не зареєстрована відповідно до закону як ФОП та доданими до протоколу матеріалами не підтверджується факт перебування ОСОБА_1 на посаді відповідальної особи. Стверджувала, що 10.11.2021 р. прийшла на заміну бариста тимчасово.

Таким чином, при оформленні матеріалів даної справи працівниками поліції не встановлено її повноважень, що свідчить про недотримання працівниками поліції вимог п. 15 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376.

Таким чином, адміністративне провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП просила закрити у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Тобто, у протоколі повинно бути відображено такі складові: фактичні обставини, формулювання порушення та правову кваліфікацію.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

За диспозицією частини 1 статті 44-3 цього Кодексу адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Як вбачається з протоколу від 10.11.2021 року серії ВАБ № 890159, відносно ОСОБА_1 в ньому не розкрито суті вчиненого адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП, не зазначено посаду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які конкретні дії свідчать про його вчинення, та окрім протоколу не доведено жодного доказу вчиненого адміністративного правопорушення.

Дослідивши наявні матеріали справи та зважаючи на всі вище зазначені недоліки, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 КУ, ст. ст. 44-3, 245, 247, 251, 255, 256, 280, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя: А. М. Педенко