Справа №: 486/323/22 Провадження № 3/486/258/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.,

при секретарі - Коршак О.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2022 року о 14.46 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Єва» за адресою: м. Южноукраїнськ Миколаївської області, проспект Незалежності, 37/1, здійснив крадіжку гелю після гоління «Жиллетт сіріес», завдавши матеріальної шкоди в розмірі 101 гривня.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням. Також, ОСОБА_1 достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядатиметься в Южноукраїнському міському суді, про що є відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило, тому суд вважає ОСОБА_1 належним чином повідомленим, що є підставою для розгляду справи у його відсутність, як передбачено ч.1 ст. 268 КУпАП.

З метою дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення визначених ст. 277 КУпАП, враховуючи, що судом були вчинені всі можливі дії щодо виклику ОСОБА_1 в судове засідання, суд вважає за доцільне розглянути вказану справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за наявними письмовими матеріалами.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч.2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 836226 від 23.02.2022 року, який, складений у відповідності до вимог ст.ст. 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, копією рапорту старшого інспектора чергового ЧЧ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Черних О.В. від 19.02.2022 року, заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 19.02.2022 року., письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.02.2022 року та довідкою про вартість викраденого майна (а. с. № 1, 2, 3, 4, 5, 7).

Згідно вимог ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а тому враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , суд вважає доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На думку суду таке адміністративне стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп..

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр САВІН