1Справа № 335/1613/22 3/335/729/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2022 о 22-04 року у м.Запоріжжя Т 0806 о.Хортиця вул. Січі 17 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 д.н. НОМЕР_1 перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу №581. Від керування відсторонений.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про складання відносно нього протоколу, а також про місце розгляду справи у Орджонікідзевському районному суді м.Запоріжжя. Крім того, суд намагався викликати у судові засідання ОСОБА_1 , неодноразово направляючи поштовим відправленням судові повістки на адресу зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи. Таким чином, суд, враховуючи дотримання розумних строків розгляду даної справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.130 КУпАП визнаються дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка повторно протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 067686 від 05.02.2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, висновоком щодо результатів медичного огляду № 581, відповідного до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика», з якої випливає, що ОСОБА_1 02.04.2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.

Враховуючи вищевикладене, доведено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписівст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , ступінь вини. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення суд визнає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано стягненню.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі 34000 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортним засобом.

Поряд із цим, суд не вбачає підстав для оплатного вилучення транспортного засобу виходячи з такого.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення керував транспортним засобам ВАЗ 21013 д.н. НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 36, 40-1, 130, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави понесені судові витрати у сумі 496, 20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ю. В. Апаллонова