Справа № 545/1166/22
Провадження № 3/545/399/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2022 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяков Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУНП в Полтавській області ВП №2 ПРУП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №007627 від 17.04.2022 року, 17.04.2022 року о 8 год. 40 хв. в Полтавському районі с. Абазівка а/д Київ-Харків 325 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) і на вимогу працівника поліції від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер 3810 у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, в своїх письмових поясненнях вину у поставленому йому за вину правопорушенні не визнав, пояснив, що 17.04.2022 року за кермом автомобіля ВАЗ 21063 перебував ОСОБА_2 , якого ОСОБА_1 прохав відвезти в с. Абазівка, так як останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Однак, під час руху між ними виник конфлікт та ОСОБА_2 зупинив авто біля блокпосту за 100 м., вийшов з машини та пішов в невідомому напрямку. Працівники поліції, які знаходилися на блокпосту побачивши ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння почали відносно нього складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, з яким останній не згоден, оскільки не керував автомобілем того дня.

До суду також подано письмові пояснення ОСОБА_2 , в якому зазначено, що останній 17.04.2022 року керував транспортним засобом ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_2 у напрямку с. Абазівка, однак в ході конфлікту між ним та ОСОБА_1 був вимушений покинути автомобіль біля блокпосту та пішов до своїх знайомих, які проживають в с. Абазівка.

Дослідивши дані протоколу про адміністративне правопорушення, долучені до протоколу матеріали докази, враховуючи письмові заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, яка ставиться у провину ОСОБА_1 передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто диспозиція зазначеної статті для складу адміністративного правопорушення передбачає наявність необхідної умови - керування транспортним засобом.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обов`язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом водієм.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що відеозйомка проводилась з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затверджену наказом МВС України 18.12.2018 № 1026.

Відповідно до п. 5 розділу II цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи поліцейським безперервна відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не проводилась. Наявний у матеріалах справи відеозапис не містить факту керуванням ОСОБА_1 17.04.2022 року транспортним засобом ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_2 , а лише спілкування поліцейського з ним.

Зміст вказаних записів об`єктивно не підтверджує відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. За таких умов зазначені відеозаписи є недопустимими доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Оскільки, належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у поставленому йому за вину правопорушенні матеріали справи не містять, а саме факт керування останнім 17.02.2022 року о 18 год. 40 хв. автомобілем ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_2 в Полтавському районі с. Абазівка а/д Київ-Харків 325 км не знайшов підтвердження при розгляді справи і спростовується поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до яких останній керував даним автомобілем, вважаю за необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.В. Шелудяков