Справа № 303/2539/22
Провадження № 3/303/1160/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубей І.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , продавця магазину «Гудбір», багатодітної матері,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 452529 від 07.04.2022 року, громадянка ОСОБА_1 06 квітня 2022 року о 15 год. 03 хв. ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо належного виховання синів: ОСОБА_2 , 2014 року народження, ОСОБА_3 , 2013 року народження, які пошкодили балкон та ображали дітей громадянина ОСОБА_4 , погрожували ножем та палками.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що її діти не вчиняли ніяких протиправних дій щодо дітей та майна ОСОБА_5 , а останній безпідставно оговорює її дітей. В матеріалах справи відсутні докази порушення нею чи її дітьми норм чинного законодавства України, чим не доведено її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідальність за ст. 184 КУпАП настає у разі, коли ухилення батьків або осіб, які їх замінюють від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей має систематичний характер. Разовий характер відповідних дій не утворює складу правопорушення, відповідальність за яке передбачено цією статтею.

Про систематичний характер дій ОСОБА_1 щодо ухилення від виконання обов`язків в протоколі не зазначено.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 452529 від 07.04.2022 року, рапорт заступника начальника сектору моніторингу Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 06.04.2022 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.04.2022 року, пояснення ОСОБА_5 від 06.04.2022, пояснення ОСОБА_1 від 06.04.2022 року, пояснення ОСОБА_5 від 07.04.2022, пояснення ОСОБА_6 від 08.04.2022 року, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.06.2014 року, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.05.2013 року.

Із змісту протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.04.2022 року вбачається, що 06 квітня 2022 року о 15 годині ОСОБА_5 зателефонували його малолітні діти та повідомили йому, що під вікнами ходять невідомі діти, які стукають їм у вікно палкою, чим пошкодили йому сітку.

Згідно пояснень ОСОБА_5 від 06.04.2022 року, він підтвердив обставини, зазначені ним в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.04.2022 року та доповнив, що один з тих дітей тримаючи в руках ніж, почав ним погрожувати.

Згідно пояснень ОСОБА_5 від 07.04.2022 року крім фактів, наведених в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.04.2022 року та його поясненнях від 06.04.2022 року, останній навів нові факти, а саме: того самого дня його неповнолітні діти гуляли на дитячій площадці і два сини ОСОБА_1 кидали в його дітей великими камінням та палками, намагаючись нанести шкоду його дітям. Також в той день на дитячій площадці молодший син ОСОБА_1 висловлював в сторону його дітей дуже багато нецензурних слів, після яких діти не мали бажання знаходитися на площадці.

06 квітня 2022 року у ОСОБА_1 відібрано письмове пояснення щодо події правопорушення, в яких вона зазначила, що 06.04.2022 року їй повідомили друзі його сина про те, що невідомий чоловік тримає його сина та викликав поліцію. Зі слів невідомого чоловіка її син тримав в руках ніж, звідки він у нього, їй невідомо. У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечили факт вчинення протиправних дій її дітьми.

08 квітня 2022 року у сина ОСОБА_1 - ОСОБА_6 відібрано пояснення щодо події правопорушення, в яких останній заперечив звинувачення потерпілого щодо пошкодження стіни та погроз дітям ОСОБА_5 .

Таким чином, на противагу твердженням ОСОБА_5 , у матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_6 від 08.04.2022 року та пояснення ОСОБА_1 від 06.04.2022 року, які заперечують твердження потерпілого.

З матеріалів справи слідує, що як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_1 не були очевидцями правопорушення та знають про його вчинення зі слів дітей. При цьому вік дітей потерпілого не вказаний. Пояснення дітей ОСОБА_5 в матеріалах справи відсутні.

На підтвердження пояснень потерпілого ОСОБА_5 чи спростування пояснень ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_6 до протоколу про адміністративне правопорушення не додано фото- чи відеоматеріали події правопорушення, а також пояснення осіб, які були свідками події правопорушення, зокрема факту спричинення шкоди майну ОСОБА_5 , погроз чи образливого чіпляння дітей ОСОБА_1 до дітей потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

З врахуванням вищенаведеного приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 вимог закону за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 184, ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ