ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 Справа №607/3236/22

18 квітня 2022 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258527 від 18 лютого 2022 року, 18 січня 2022 року о 14 год. 20 хв. по вул. Брюкнера у м. Тернопіль водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Rav4», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишила.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Вказала, що 18 січня 2022 року, керувала зазначеним у протоколі транспортним засобом по вул. Брюкнера у м. Тернополі та випадково зачепила дзеркалом заднього виду громадянку ОСОБА_2 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Після цього, вона підійшла до останньої для того щоб пересвідчитись чи все порядку, з`ясувати її самопочуття та запропонувала викликати поліцію. ОСОБА_2 повідомила, що все гаразд та жодних травм немає, у зв`язку з чим вона пішла по своїх справах. Вказала, що не мала на меті залишати місце ДТП, оскільки ОСОБА_2 запевнила, що з нею все гаразд та остання почувала себе добре. Посилаючись на наведене, просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча судом неодноразово вживалися заходи щодо її виклику в судове засідання.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. При цьому, такі дії мають вчинятися свідомо з метою покиненню місця ДТП.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди є дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З аналізу вищенаведених норм законодавства встановлено, що склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП складають дії учасника ДТП, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

В силу вимог п. 2.10 (а) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 мала намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху чи здійснити дії на приховання факту ДТП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що дійсно керувала транспортним засобом «Toyota Rav4», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Брюкнера у м. Тернопіль. та випадково зачепила дзеркалом заднього виду громадянку ОСОБА_2 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Після цього, вона підійшла до останньої для того щоб пересвідчитись чи все порядку, з`ясувати її самопочуття та запропонувала викликати поліції. ОСОБА_2 повідомила, що все гаразд, жодних травм немає та запропонувала їй їхати, у зв`язку з чим вона пішла по своїх справах. Вказала, що не мала на меті залишати місце ДТП для приховання факту ДТП. На наступний день до неї зателефонували працівники поліції та провідомили про дану ДТП. Аналогічні пояснення ОСОБА_1 від 20 січня 2022 року містяться в матеріалах справи.

З електронного рапорту та довідки Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про результати розгляду матеріалів вбачається, що 18 січня 2022 року о 14 год. 23 хв. до чергової частини надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що по вул. Брюкнера у м. Тернопіль невідомий автомобіль здійснив на неї наїзд, остання з діагнозом закрита травма лівого колінного суглобу самозвернулась у лікувальний заклад. Виїздом на місце події встановлено, що по вул. Брюкнера у м. Тернопіль 18 січня 2022 року близько 14 год. 20 хв. автомобіль «Toyota», рухаючись по вказаній вулиці допустив наїзд на ОСОБА_2 , яка перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння та йшла по проїзній частині дороги.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з камери відеонагляду встановлено, що ОСОБА_1 18 січня 2022 року рухаючись транспортним засобом по вул. Брюкнера у м. Тернопіль зачепила громадянку ОСОБА_2 . Після цього, ОСОБА_1 підійшла до ОСОБА_2 , вони поспілкувались та ОСОБА_1 пішла по своїх справах.

Наявні в матеріалах справи докази стосуються події ДТП, однак беззаперечно не підтверджують обставини викладені у протоколі та не свідчать, що ОСОБА_1 свідомо залишила місце ДТП з метою приховати факт його здійснення.

Судом неодноразово здійснювався виклик потерпілої ОСОБА_2 з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, однак остання в судове засідання не з`явилася та будь-яких пояснень не надала.

Таким чином, судом не встановлено суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 122-4, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька