КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/5420/21 Головуючий у 1-й інст. - Перекупка Г.А.
Апеляційне провадження №33/824/773/2022 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року суддя Київського апеляційного суду Рубан С.М.,розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Дияка Дмитра Юрійовича на постанову Києво - Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 184777, 06 квітня 2021 року близько 09 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Н01 25 км + 200 м, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр лівого повороту із крайнього положення, не надав переваги в русі зустрічному транспортному засобу Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до зіткнення між даними транспортними засобами, в подальшому транспортний засіб Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 , допустив наїзд на стоячий транспортний засіб Lexus, д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, чим вчинив адміністративне правопорушення, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги п. 10.4 ПДР, виконуючи маневр лівого повороту із крайнього положення, не надав переваги в русі зустрічному транспортному засобу Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до зіткнення між даними транспортними засобами, в подальшому транспортний засіб Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 , допустив наїзд на стоячий транспортний засіб Lexus, д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів.

Крім того, водій транспортного засобу Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 виконуючи поворот ліворуч не врахував наявність дорожнього знака 5.26, згідно з яким дозволено здійснення розвороту, поворот ліворуч заборонено.

Також, захисником Дияком Д.Ю. на підтвердження відсутності вини у ДТП водія ОСОБА_1 до матеріалів справи надано висновок експерта від 17 червня 2021 року № 17397/21-52, згідно з яким встановлено: в дорожній обстановці, що склалася на момент пригоди водій транспортного засобу Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 при умові своєчасного застосування екстреного гальмування, так і робочого гальмування мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення, тобто мав технічну можливість уникнути даного зіткнення; з технічної точки зору дії водія транспортного засобу Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , які не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР України, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП; у даній дорожній обстановці водій транспортного засобу Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п. 16.13 ПДР України; у даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається з технічної точки зору, у тому числі вимогам п. 16.13 ПДР України; застосований у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 18477, п. 10.4 ПДР України не має відношення до обставин даної ДТП та до дій водія ОСОБА_1 , а відтак, у його діях не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.4 ПДР України. У даній дорожній обстановці водій транспортного засобу Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогами п.п. 10.1, 12.3 ПДР України. У даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР України. У даній дорожній обстановці водій транспортного засобу Lexus, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами п.п. 2.3 (д), 11.3, 16.11 ПДР України, а також вимогам р. 34 Дорожня розмітка п.п. 1.1, 1.16.1-1.1.16.3 ПДР України. У даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам вищенаведених пунктів ПДР України.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги вказаний висновок експерта, оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність згідно із ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок. Крім того, при складанні вказаного висновку не було враховано дорожні знаки, зазначені на схемі місця ДТП, а також експертом взяті вихідні дані щодо моменту виникнення небезпеки за 82 м до місця зіткнення, зазначені у заяві адвоката Дияка Д.Ю., який діє в інтересах водія ОСОБА_1 , разом з цим інформація про вказані дані в схемі місця ДТП відсутня.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник Дияк Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 направив поштою до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року у справі №369/5420/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що Згідно розрахунків, відстань, необхідна для зупинки автомобіля із застосуванням як екстреного гальмування автомобіля Volvo FH 12.460 (So = 39,4...45,4 м), так і робочого гальмування, в умовах пригоди (Sробоче = 58,6...68,7 м), менша за віддалення автомобіля від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_4 (Sa = 82 м), то в даній дорожній обстановці водій автомобіля Volvo FH 12.460 ОСОБА_4 , мав технічну можливість уникнути зіткнення як шляхом застосування екстреного гальмування, так і шляхом застосування робочого гальмування.

Таким чином, водій автомобіля VolvoFH 12.460 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ToyotaLand Cruiser150, а також той факт, що до моменту зіткнення автомобіль Toyotarand Cruiser150 майже звільнив середню смугу руху, по якій попередньо рухався автомобіль VolvoFH 12.460, та його дії не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР України і ці невідповідності в його діях знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору.

Також, застосований у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №184777, п. 10.4 ПДР України не має відношення до обставин даної ДТП та до дій водія ОСОБА_1 , оскільки він розпочав здійснювати лівий поворот на значній відстані від зустрічного автомобіля і перед початком повороту рухався у крайній лівій смузі руху, а закінчити розпочатий маневр не міг у зв`язку з перешкодою, яку йому створили автомобілі, які розташовувалися на смузі руху призначеній для нього. А тому, у його діях не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.4 ПДР України.

У даній дорожній обстановці, що склалася на момент ДТП, водій автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_5 при під`їзді до перехрестя повинен був керуватися вимогами п.п. 2.3 д), 11.3, 16.11 ПДР України, а також вимогами р.34 ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА п.п. 1.1, 1.16.1-1.16.3 ПДР України, тобто не створювати своїми діями небезпеки для руху іншим учасникам руху, які мають перевагу у русі, своїм виїздом спочатку на зустрічну смугу руху, а у подальшому на напрямний острівець.

Отже, проведений аналіз обставин настання даної пригоди дозволяє зробити висновок про те, що причиною даної ДТП, з технічної точки зору, стали невідповідні дії водіїв невстановленого легкового автомобіля, який зупинився на зустрічній смузі руху в напрямку с. Лісники та водія автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_5 , які не відповідали вище наведеним пунктам ПДР, а також дії водія автомобіля Volvo FH 12.460 ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР України.

Крім того вважає, що у даній дорожній обстановці, водій ТЗ Toyota Land Cruiser 150, д.н.з. НОМЕР_6 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами п.16.13 ПДР. У даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_7 невідповідностей вимогам ПДР не вбачається з технічної точки зору, у тому числі вимогам п.16.13 ПДР. Застосований у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №184777 та постанові Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.07.2021 у справі № 369/5420/21, п. 10.4 ПДР України не має відношення до обставин даної ДТП та до дій водія ОСОБА_7 , а тому в його діях не вбачається невідповідностей вимогам п.10.4 ПДР.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Усик Є.С. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Захисники ОСОБА_5 -Зурнарджи К.Б., Томчук М.В. заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 124 КУпАП (у редакції, чинній станом на день складення протоколу) порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції вимоги зазначених норм закону дотримані не були, що призвело до прийняття сумнівного, з точки зору його законності та обґрунтованості, рішення.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз.

Апеляційний суд приймає до уваги висновок експертного дослідження судового експерта ОСОБА_8 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 32221/21-52 від 14 січня 2022 року.

На вирішення дослідження були поставлені наступні питання:

1. Чи мав водій ТЗ Volvo FH 12.460, д.н.з НОМЕР_7 , із напівпричепом

д.н.з. НОМЕР_8 , технічну можливість шляхом екстренного гальмування зупинити ТЗ з моменту виникнення небезпеки для руху, не доїжджаючи до перешкоди ?

2. Чи були з технічної точки зору дії водія ТЗ Volvo FH 12.460, д.н.з НОМЕР_7 у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

3. Як повинен був діяти водій ТЗ Toyota Land Cruiser 150, д.н.з. НОМЕР_1 у даній дорожній обстановці згідно з вимогами Правил дорожнього руху, та чи відповідали його дії вимогам цих правил?

4. Як повинен був діяти водій ТЗ Volvo FH 12.460, д.н.з НОМЕР_7 , із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_8 у даній дорожній обстановці згідно з вимогами Правил дорожнього руху, та чи відповідали його дії вимогам цих правил?

5. Як повинен був діяти водій ТЗ Lexus д.н.з НОМЕР_4 у даній дорожній обстановці згідно з вимогами Правил дорожнього руху, та чи відповідали його дії вимогам цих правил?»

Проведення дослідження виконано судовим експертом ОСОБА_8, головним судовим експертом відділу автотехнічних видів досліджень лабораторії автотехнічних товарознавчих та спеціальних видів досліджень Київського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України, який має вищу технічну освіту другого рівня за ступенем магістр, вищий клас судового експерта за спеціальностями 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо - транспортної пригоди», 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», 10.4 «Транспортно - трасологічні дослідження» ( свідоцтво № 110-11, видане ЕКК КНДІСЕ, МЮ України, дійсне до 27.09.2022 року), та 10.3 «Дослідження деталей транспортних засобів», стаж експертної роботи з 1987року, свідоцтво №629-17, видане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 13.07.2022 року.

Згідно поставлених питань автотехнічного дослідження судовим експертом ОСОБА_8 було надано наступні висновки щодо проведення експертного дослідження.

1. В дорожній обстановці, що склалася на момент пригоди водій ТЗ Volvo FH 12.460, д.н.з НОМЕР_7 , із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_8 ОСОБА_2 при умові своєчасного застосування, як екстренного гальмування, та і робочого гальмування мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення, тобто мав технічну можливість уникнути даного зіткнення.

2. З технічної точки зору дії водія ТЗ Volvo FH 12.460, д.н.з НОМЕР_7

ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР України, знаходяться у причинному зв'язку з виникненням ДТП.

3. У даній дорожній обстановці водій ТЗ Toyota Land Cruiser 150, д.н.з.

НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п.16.13 ПДР України. У даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.16.13 ПДР України не вбачається з технічної точки зору.

4. У даній дорожній обстановці водій ТЗ Volvo FH 12.460, д.н.з НОМЕР_7 ,

із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_8 ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогами п.п. 10.1, 12.3 ПДР Ураїни. У даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1, 12.3 ПДР України. У даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1 та 12.3 ПДР України.

5. У даній дорожній обстановці ТЗ Lexus д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_5

повинен був керуватися вимогами п.п. 2.3д), 11.3, 16.11 ПДР України, а також вимогам р.34 ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА п.п 1.1., 1.16.1-1.16.3 ПДР України. У даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам вище наведених пунктів ПДР України.

Виходячи з вищевикладеного причиною виникнення даної ДТП, з технічної точки зору, стали дії водія ТЗ Lexus д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_5 , які не відповідали вимогам ПДР України, а також дії водія автомобіля ТЗ Volvo FH 12.460, д.н.з НОМЕР_7 ,із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_8 ОСОБА_2 ,які не відповідали вимогам п.п.10.1 та 12.3 ПДР України, а в діях водія ТЗ Toyota Land Cruiser 150, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини вчинення ДТП, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.10.4 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються перевіреними у судовому засіданні доказами у своїй сукупності.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, встановлені під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення обставини підтверджують доводи апеляційної скарги скаржника щодо незаконності постанови Києво - Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року та необхідності її скасування та закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Дияка Дмитра Юрійовича - задовольнити.

Постанову Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Рубан