Справа № 944/3627/21 Головуючий у 1 інстанції: Білецька М.О.
Провадження № 33/811/158/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Степаняка Ігоря Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 24 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в виді штрафу розміром однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 09 липня 2021 року о 18 год. 00 хв. в м. Яворові Львівської області, по вул. Львівська, 239, керував автомобілем марки «CITROEN C-CROSSEA», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер 6820», результат 1,59 проміле, в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справ у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в доводах своєї апеляційної скарги зазначає, що з результатами приладу драгер він не був згідний, а хотів поїхати в медичний заклад, поліцейські проігнорували його прохання провести огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Наголошує, що жодного разу не говорив, що не хоче в пройти огляд в лікарні. В матеріалах справи відсутній фрагмент відеозапису, де він відмовляється підписувати акт огляду. Поліцейські не повідомили його, що не можна курити перед тим як проходиш огляд на приладі «Драгер», даний факт підтверджується інструкцією до приладу.

Зазначає, що в судовому засіданні місцевого суду свідки підтвердили, що він не зазначав з чим саме згідний ( поїхати в мед заклад чи з результатом огляду).

Звертає увагу, що в постанові місцевого суду викладено ряд обставин, які не відповідають дійсності.

Окрім того, працівниками поліції було порушено ч. 3 ст. 266 КУпАП; п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду; п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не прибув, згідно довідки ВЧ №4150 від 22 березня 2022 року та посвідчення серії НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч № НОМЕР_3 .

Заслухавши виступ представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні Львівського апеляційного суду було досліджено відеозапис з місця події, долучений до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом по вулиці Львівська 239, що в м. Яворові, Львівської області. В подальшому його було зупинено працівниками поліції, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Після огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», останній показав позитивний результат, і поліцейський запитав у водія: "згідні з результами чи їдемо в медичний заклад", на що він відповів "згідний". Після цього, працівником поліції, власноруч, було написано та надано для ознайомлення пояснення свідкам, однин з яких запитував, у працівника поліції: «чи дійсно ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду в медичному закладі», на що отримав відповідь працівника поліції, що ОСОБА_2 відмовився від поїздки до мед закладу.

На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду передчасно прийшла до висновку, що ОСОБА_2 погодився з результатом приладу драгер, оскільки з його відповіді не можливо встановити, чи він бажає проїхати в мед заклад, чи погодився з результатом огляду на приладі «Драгер», хоча підпису в акті огляду (а.с 4) не ставив.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Як вбачається з відеозапису, працівниками поліції, не було надано відповіді на запитання водія, яка саме причина зупинки транспортного засобу.

З огляду на зазначене апеляційний суд приходить до переконання, що працівниками патрульної поліції не було дотримано вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а автомобіль ОСОБА_1 було зупинено незаконно, в наслідок чого було порушено його права.

Оскільки автомобіль ОСОБА_1 було зупинено з порушенням вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruitofthepoisonoustree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України»,«Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі результати огляду на стан сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 24 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.