Справа № 308/1812/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

31.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Семенова Ю. О., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Семенов Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , гр. України,

визнана винною у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 (триста сорок) грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 141364,03 гр. завданої майнової шкоди.

Згідно з постановою, 14.02.2020 о 13 год 20 хв, по вул. Загорській, 48 у м. Ужгород, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ауді А3», д. н. з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч - на вул. Риляєва, не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та допустила з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги передбачені п. 16.13 ПДР та вчинила дії, передбачені ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Семенов Ю. О. вказує на те, що постанова судді в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнової шкоди є незаконною. Зазначає, що наявні в матеріалах справи докази не є достатніми для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнової шкоди в рамках цієї справи. Стверджує, що огляд автомобіля ОСОБА_2 для складання звіту про завдані збитки проведено всупереч закону та без участі ОСОБА_1 , і при цьому, остання не давала згоди на визначену експертом шкоду в розмірі 141364,03 грн., оскільки ДТП офіційно зареєстрована як страховий випадок у СК «Уніка», де також ОСОБА_2 написав заяву про відшкодування йому завданої шкоди з боку страхової компанії. Вказує і на те, що судом не було взято до уваги й те, що ОСОБА_1 також звернулася із заявою про вищевказаний страховий випадок до ПрАТ СК «УНІКА», якою також складено Звіт про оцінку щодо визначення вартості матеріального збитку автомобілю марки «Мерседес Бенц Віто», що суттєво відрізняється в частині завданої майнової шкоди автомобілю ОСОБА_2 . Поряд із тим, посилається на те, що в рамках даної справи наявний цивільний спір, де в якості третьої особи повинна бути залучена страхова компанія, однак судом першої інстанції зазначене не було взято до уваги й фактично питання цивільного судочинства вирішено в справі про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначає, що суд порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки розглянув справу без її участі, не повідомивши її про час та місце такого розгляду. Просить постанову скасувати, прийняти нову, якою відмовити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнової шкоди в розмірі 141364,03 грн.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , адвоката Семенова Ю. О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також без участі потерпілого ОСОБА_2 , неявка яких, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вищевказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а також суд враховує, що 31.03.2022 адвокатом Семеновим Ю. О. направлено до апеляційного суду заяву про проведення судового засідання без участі ОСОБА_1 . При цьому, від потерпілого ОСОБА_3 жодних клопотань про відкладення розгляду справи на інший день не надходило. Отже, враховуючи вищевказане, апеляційний суд не вбачає жодних підстав які б унеможливили розгляд апеляційної скарги без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та потерпілого ОСОБА_2 .

При оцінці доводів апеляційної скарги апеляційний суд бере до уваги таке.

Так, частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана належна оцінка.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №187102 убачається, що 14.02.2020, о 13 год 20 хв, по вул. Загорській, 48, у м. Ужгород, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ауді А3», н. з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч - на вул. Риляєва, не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та допустила з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Час, місце, обставини та відомості про пошкодження транспортних засобів, отриманих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди відображені у схемі місця ДТП. Так, у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зокрема зазначено, що автомобіль марки «Ауді А3», н. з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження капоту, передніх фар, передніх протитуманних фар, лівого крила, радіатора, переднього бампера. Транспортний засіб марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував потерпілий ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження, а саме: пошкоджена ліва фара, передній бампер, решітка радіатора, ліва частина крила, кришка повітряного фільтру (а. с. 2).

З письмових пояснень ОСОБА_1 та іншого учасника ДТП - потерпілого ОСОБА_3 убачається, що обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення мали місце 14.02.2020, о 13 год 20 хв, у м. Ужгород, по вул. Загорській, 48.

Так, пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1. 9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність відповідно до законодавства.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 16.13 Правил дорожнього руху України, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

З оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_1 не була присутня під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо неї у суді першої інстанції, однак подала до місцевого суду заяву, у якій просила провести судове засідання за її відсутності та вказала, що вину в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнає повністю. В апеляційній скарзі адвокат Семенов Ю. О. наголосив, що не оспорює фактичні обставини справи, однак висновок суду про стягнення зі ОСОБА_1 майнової шкоди вважає необґрунтованим та безпідставним.

З матеріалів справи також убачається, що ОСОБА_1 порушила вищевказані вимоги правил дорожнього руху, оскільки протоколом про адміністративні правопорушення та схемою місця ДТП підтверджується, що водійка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ауді А3», н. з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч - на вул. Риляєва, не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та допустила з ним зіткнення.

Висновки місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП викладені на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду у суді першої інстанції та перевіреними на предмет належності, достовірності і достатності апеляційним судом.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана належна оцінка, - її дії обґрунтовано кваліфіковані за вказаною вище нормою матеріального права, а накладене на неї стягнення узгоджується з приписами ст. ст. 33-35 КУпАП.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнової шкоди підлягають задоволенню з огляду на таке.

Так, долученим до матеріалів справи Звітом № 2019 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням колісного транспортного засобу встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_3 становить 147 726, 20 грн, водночас із цього звіту убачається, що вартість відновлюваного унаслідок дорожньо-транспортної пригоди ремонту становить 141 364, 03 грн (а. с. 26-29).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 26-3-20 від 14.02.2020, до матеріальних збитків віднесено заміну запасних частин, що становить 100 571, 96 грн, проведення ремонтних робіт автомобіля там, де, як убачається зі схеми місця ДТП - не було виявлено жодних пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 37-39).

Як убачається з копії протоколу огляду транспортного засобу від 04.03.2020, такий складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 (а. с. 40, 41).

Проаналізувавши обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, дослідивши наявні у справі докази щодо локалізації пошкоджень транспортних засобів марки «Ауді А3», н. з. НОМЕР_1 та марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 , отриманих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди; вивчивши та перевіривши долучені потерпілим ОСОБА_2 документи, а саме Звіт № 2019 про оцінку вартості розміру (заподіяних) пошкоджень колісного транспортного засобу від 14.03.2020 та додану до нього копію ремонтної калькуляції № 26-3-20 від 14.02.2020, а також копію протоколу огляду транспортного засобу від 04.03.2020, апеляційний суд визнає, що доводи апелянта про те, що місцевий суд безпідставно дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди є слушними з огляду на таке.

Апеляційний суд визнає, що оцінка вартості ремонту автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 є сумнівною через економічну необґрунтованість, оскільки додані потерпілим ОСОБА_2 документи, які містять відомості про оцінку автомобіля та витрати на відновлювальний ремонт, практично співмірні з ринковою вартістю транспортного засобу.

Так, суд апеляційної інстанції встановив, що по-перше, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які підтверджують те, що на момент складання Звіту № 2019 про оцінку вартості розміру (заподіяних) пошкоджень колісного транспортного засобу від 14.03.2020 (дата складання Звіту), суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 мав право проводити оціночну діяльність автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 . Так, у матеріалах справи міститься посилання на те, що ФОП ОСОБА_4 провів оцінку транспортного засобу на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 159/17 від 02.03.2017, термін дії якого - 02.03.2020, однак копії вказаного документу у матеріалах справи немає (а. с. 51).

При цьому, враховуючи те, що термін дії Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №159/17 закінчився 02.03.2020, протокол огляду транспортного засобу та додатки до нього, ФОП ОСОБА_4 складені вже після 02.03.2020.

Отже, відповідно до ст. 18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінку майна, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання без чинного сертифікату, слід визнати недійсною.

По-друге, апеляційний суд має сумніви щодо достовірності відомостей, які зазначені безпосередньо у Звіті № 2019 про оцінку вартості розміру (заподіяних) пошкоджень колісного транспортного засобу від 14.03.2020 (далі - Звіт). Так, відповідно до Звіту, ринкова вартість автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_3 становить 147 726, 20 грн, водночас зі Звіту убачається, що вартість відновлюваного унаслідок дорожньо-транспортної пригоди ремонту становить 141 364, 03 грн (а. с. 26-29). Між тим, схемою місця ДТП підтверджується, що транспортний засіб марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував потерпілий ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження, а саме: пошкоджена ліва фара, передній бампер, решітка радіатора, ліва частина крила, кришка повітряного фільтру (а. с. 2). При цьому, з ремонтної калькуляції №26-3-20 від 14.02.2020, яка міститься у матеріалах справи (а. с. 37-39) убачається, що до матеріальних збитків віднесено заміну запасних частин (малоцінних деталей), на загальну суму 100 571, 96 грн, та проведення ремонту автомобіля там, де, як убачається зі схеми місця ДТП - транспортний засіб не зазнав пошкоджень унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вищезазначене породжує обґрунтовані підстави для сумнівів щодо встановленого розміру завданої автомобілю марки «Мерседес Бенц Віто», д. н. з. НОМЕР_2 матеріальної шкоди, а саме у сумі 141 364, 03 грн внаслідок ДТП.

З огляду на наведене, висновок місцевого суду про необхідність стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 майнової шкоди у розмірі 141 364, 03 грн ґрунтується на доказах, які не можна вважати належними та достатніми, оскільки з огляду на вищевказане, такі викликають сумніви у достовірності викладених у них висновків, а відповідно такі є недопустимими.

При цьому, апеляційний суд враховує і те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що потерпілий ОСОБА_2 визнавався потерпілим у справі. До місцевого суду він не викликався, жодних пояснень з приводу вказаних обставин не надав, у тому числі не вказував на розмір заподіяних йому внаслідок ДТП матеріальних збитків.

Між тим, суд апеляційної інстанції бере до уваги і те, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з вищезазначеними документами, зокрема у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що підтверджують те, що ОСОБА_1 надсилались копії документів щодо розміру збитків унаслідок ДТП.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги і те, що ДТП офіційно зареєстрована як страховий випадок у СК «Уніка», де ОСОБА_2 написав заяву про відшкодування йому завданої шкоди з боку страхової компанії ; що ОСОБА_1 також звернулася із заявою про вищевказаний страховий випадок до ПрАТ СК «УНІКА», якою також складено Звіт про оцінку щодо визначення вартості матеріального збитку автомобілю марки «Мерседес Бенц Віто» ; що відповідно до цього Звіту вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного ОСОБА_2 автомобіля істотно відрізняється від розміру стягнутої за цією постановою.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що Звіт № 2019 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням колісного транспортного засобу та ремонтна калькуляція № 26-3-20 від 14.02.2020, які склав експерт ОСОБА_4 є єдиним доказом у підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди, жодних інших експертиз у суді першої інстанції ініційовано не було, під час розгляду апеляційної скарги клопотань про призначення та проведення відповідної експертизи також заявлено не було.

З огляду на вищенаведене, судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди визнається незаконним, необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, а провадження у цій частині - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Семенов Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2020 року у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 141364.03 гривень завданої майнової шкоди скасувати, а провадження у цій частині закрити.

У решті цю постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН