Дата документу 28.03.2022
Справа № 334/1107/22
Провадження № 3/334/966/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Запорізької митниці за фактом порушення митних правил громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 18.02.2019 органом 1435, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 471 Митного кодексу України

встановив:

13 грудня 2021 року о 12 год. 45 хвилині в зоні митного контролю, залу «приліт» міжнародного аеропорту м. Запоріжжя, під час оформлення у митному відношенні пасажирів авіарейсу № 6482 «Шарм-Ель-Шейх - Запоріжжя» ОСОБА_1 самостійно обрав для проходження митного контролю «зелений коридор», де митний контроль здійснюється у спрощеному порядку.

Після перетину громадянином «зеленої смуги» та після відповідного реагування (спрацювання) службового собаки «ЛЕО», на підставі положень п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України, в якості використання однієї з форм митного контролю, співробітниками митниці було проведено усне опитування ОСОБА_1 . На запитання співробітника митниці щодо наявності в його багажі предметів для декларування ОСОБА_1 повідомив, що не має з собою таких предметів. Під час проведення митного огляду встановлено, що у дорожній валізі, серед особистих речей, без ознак приховування, знаходився лікарський засіб «1,2,3» у кількості 20 (двадцять) блістерів по 10 пігулок в кожному, загалом 200 пігулок, які містять прекурсор «псевдоефедрин» сумарною вагою 6,0 г. Зазначений прекурсор, віднесений до списку 1 таблиці IV Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Громадянин ОСОБА_1 митну декларацію не заповнював, до інспекторів митниці з приводу декларування не звертався. На момент проходження митного контролю дозвільних документів на право переміщення через митний кордон України вищевказаних товарів (лікарських засобів) ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, а саме перемістив через «зелений коридор» товари, обмежені до переміщення через митний кордон України.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що про те що вказані лікарські препарати він придбав для власного лікування, із вмістом препаратів він не знайомий. Провину у порушенні митного законодавства визнає. Просив розглядати справу за його відсутністю.

Приймаючи до уваги вищевикладене, співробітником митниці складено протокол про порушення митних правил.

Представник Запорізької митниці ДФС України вважав обставини викладені в протоколі № 0427/11200/21 від 23.12.2021 року доведеними та просив притягнути громадянку України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 471 МК України, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення митних правил з боку останньої.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі правопорушника.

Враховуючи вимоги ст. 526 МК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що 13 грудня 2021 року о 12 год. 45 хвилині в зоні митного контролю, залу «приліт» міжнародного аеропорту м. Запоріжжя, під час оформлення у митному відношенні пасажирів авіарейсу № 6482 «Шарм-Ель-Шейх - Запоріжжя» ОСОБА_1 самостійно обрав для проходження митного контролю «зелений коридор», де митний контроль здійснюється у спрощеному порядку.

Після перетину громадянином «зеленої смуги» та після відповідного реагування (спрацювання) службового собаки «ЛЕО», на підставі положень п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України, в якості використання однієї з форм митного контролю, співробітниками митниці було проведено усне опитування ОСОБА_1 . На запитання співробітника митниці щодо наявності в його багажі предметів для декларування ОСОБА_1 повідомив, що не має з собою таких предметів. Під час проведення митного огляду встановлено, що у дорожній валізі, серед особистих речей, без ознак приховування, знаходився лікарський засіб «1,2,3» у кількості 20 (двадцять) блістерів по 10 пігулок в кожному, загалом 200 пігулок, які містять прекурсор «псевдоефедрин» сумарною вагою 6,0 г. Зазначений прекурсор, віднесений до списку 1 таблиці IV Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Громадянин ОСОБА_1 митну декларацію не заповнював, до інспекторів митниці з приводу декларування не звертався. На момент проходження митного контролю дозвільних документів на право переміщення через митний кордон України вищевказаних товарів (лікарських засобів) ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до положень ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з приписами ст. 489 МК України та ст. 289 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 366 МК України, митний контроль товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами здійснюється за двоканальною системою.

Згідно ч. 1 цієї статті, двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Відповідно до п. 4, п. 5 ст. 366 МК України, громадянин самостійно обирає "зелений коридор" або "червоний коридор" для проходження митного контролю.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Своїми діями пасажир - порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор", перемістив товари в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Водночас, вирішуючи питання про накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 33 КУпАП визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до санкції ст. 471 МК України, вчинення порушення митних правил передбаченого диспозицією даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 МК України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29.06.2004, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм правом. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 09.06.2005 у справі "Бакланов проти Російської Федерації"; від 24.03.2005 у справі "Фрізен проти Російської Федерації"; від 15.05.2008 у справі "Надточій проти України"; від 06.11.2008 у справі "Ізмайлов проти Російської Федерації"; від 23.09.82 у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції"). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар". Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.

Виходячи з наведених положень закону та з урахуванням обставин справи суддя вважає, що в якості основного стягнення до гр. ОСОБА_1 підлягає застосуванню штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, відповідно ч.1 ст.520 МК України слід також стягнути витрати у справі про порушення митних правил, які стягуються стягується з особи щодо якої винесено постанову про накладення стягнення, а саме: витрати за зберігання товару та судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 265, 283-285, 287, 289, 290 КУпАП, ст.ст. 471, 511, 520, 527-529 МК України, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 18.02.2019 органом 1435, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 Митного Кодексу України.

Застосувати до громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 18.02.2019 органом 1435, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700 грн. який необхідно сплатити на наступні реквізити: отримувач ГУК у Запорізькій області ТГ м.Запоріжжя 21081100, рахунок: UА5008479. , код класифікації доходів бюджету: 21081100, код банку 899998. банк отримувача: Державна казначейська служба України.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 18.02.2019 органом 1435, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 18.02.2019 органом 1435, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 03 грн. 06 коп. за реквізитами: рахунок: UA1183127, , банк отримувача: Запорізька митниця, банк: Державна казначейська служба України.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Ю.Козлова