Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Рущака В.М., розглянувши їх апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 12.12.2021 о 00:42 год. у м. Луцьку по вул. Глушець, 9, в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР, керував транспортним засобом Ford Transit, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alkotest 7510, результат позитивний - 2, 39‰.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 та захисник Рущак В.М. вважають постанову судді необґрунтованою. Посилаються на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не надано належної оцінки доводам сторони захисту. Вказують, що судом не встановлено, що за кермом транспортного засобу був ОСОБА_1 чи його батько ОСОБА_4 . Просять постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 066410 від 12 грудня 2021 року (а.с.1), роздруківкою приладу «Драгер», згідно якої у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 2, 39‰ (а.с.3), рапортом (а.с.6), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), постановою серія ДП18 № 335408 від 12.12.2021 (а.с.7), відеозаписом з місця події (а.с.8), а також іншими матеріалами справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 066410 від 12 грудня 2021 року, який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано стан сп`яніння ОСОБА_1 та зазначено, що огляд проводився за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager» №3578 (а.с.1).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений за допомогою Drager Alcotest 7510, результат огляду позитивний, 2.39‰(а.с.4).

Крім того, відповідно до роздруківки «Drager», огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено на прилад Alcotest 7510, результат огляду 2.39 (а.с.3).

Таким чином, згідно вказаних документів ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, також факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння учасниками справи також не оспорюється.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом враховуючи таке.

З диску із відеозаписами з бодікамер працівників поліції, який міститься у матеріалах справи вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції підійшов до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_1 та повідомив водія про недостатнє освітлення номерного знаку, після чого саме ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та намагався поремонтувати освітлення номерного знаку. Під час тривалого спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не вказував про те, що він не керував транспортним засобом. Лише після того, як у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували йому пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до них підійшов ОСОБА_4 і сказав, що це він був за кермом. Також на відео ОСОБА_1 пропонує працівникам поліції вирішити дану справу без документів (а.с.8).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Вищенаведеним відеозаписом також повністю спростовуються і показання свідка ОСОБА_4 про те, що саме він керував транспортним засобом.

Тому суд апеляційної інстанції не бере до уваги показання свідка ОСОБА_4 , оскільки вони повністю суперечать матеріалам справи та спростовуються відеозаписом з місця події (а.с.8).

Таким чином, доводи захисника в апеляційні скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Посилання ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не роз`яснили йому його права, є безпідставними та повністю спростовуються відеозаписом, який міститься у справі (а.с.8). З даного запису убачається, що працівник поліції пояснив ОСОБА_1 про те, що буде складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та вголос роз`яснив його права.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Рущака В.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов