Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
12.04.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, подану адвокатом Коваленком О. М. в інтересах потерпілого ОСОБА_1
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2020 року
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, і на підставі ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь Закарпатського НДЕКЦ МВС України в Закарпатській області 653,8 грн. витрат, затрачених на проведення експертизи у справі.
Постановою ухвалено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Відповідно до змісту постанови, 20.12.2020, о 05 год 52 хв, на перехресті вулиць Мукачівська Анкудінова, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «КІА» моделі «OPTIMA», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходячись на другорядній дорозі з вул. Анкудінова, не надав перевагу у русі транспортному засобу марки «БМВ» моделі Х5 н. з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив приписи п. 16.1 ПДР України.
В апеляційній скарзі адвокат Коваленко О. М., який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною, висновки, викладені у ній такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що потерпілий ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, відтак його фактично позбавили можливості викласти свою позицію під час судового розгляду. Зазначає, що, задовольнивши клопотання захисника Брецка І. Ю. про призначення автотехнічної експертизи, місцевий суд вийшов за межі наданих йому повноважень, порушивши ст. 273 КУпАП, взявши на себе зобов`язання перевірки і встановлення законності дій потерпілого у справі ОСОБА_1 . Стверджує, що суд ухвалив постанову, взявши до уваги тільки покази ОСОБА_2 та висновок експертизи, яка проведена на основі вихідних даних, наданих тільки однією стороною. Вважає, що, ініціювавши направлення матеріалів справи до управління патрульної поліції в Закарпатській області щодо перевірки дій іншого водія ОСОБА_1 , суд протиправно посилається на вимоги ст. 282 КУпАП. Просить скасувати оскаржувану постанову в частині, яка порушує права потерпілого ОСОБА_1 , та в частині направлення матеріалів справи до УПП в Закарпатській області з метою перевірки дій потерпілого на предмет Порушення правил дорожнього руху України .
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, в інтересах якої подана апеляційна скарга ОСОБА_3 та його представника, адвоката Коваленка О. М., а також без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 . При цьому, береться до уваги те, що всі вони були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги, при цьому відомостей про поважність причин своєї неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від вказаних осіб не надходило. Апеляційний суд звертає увагу на те, що неявка цих осіб, відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі й дослідженими у судовому засіданні доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, як зазначено у статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 283690 від 20.12.2020, о 05 год 52 хв, на перехресті вулиць Мукачівська Анкудінова, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «КІА» моделі «OPTIMA», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходячись на другорядній дорозі з вул. Анкудінова, не надав перевагу у русі транспортному засобу марки «БМВ» моделі Х5 н. з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався головною дорогою, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.1 ПДР України.
Час, місце, обставини та відомості про пошкодження транспортних засобів, отриманих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди відображені у схемі місця ДТП від 20.12.2020, з якою учасники дорожньо-транспортної пригоди ознайомлені, своїми підписами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 це підтвердили (а. с. 2).
У письмових поясненнях потерпілий ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому додав, що його автомобіль рухався зі швидкістю 50 км/год, правила дорожнього руху ним дотримані (а. с. 3).
З письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 убачається, що перед перехрестям він зупинив автомобіль на знакові «Stop». Переконавшись у безпечності руху, продовжив рух далі через перехрестя у бік залізничного вокзалу. Закінчуючи переїзд через перехрестя, відчув удар у правий бік автомобіля (а. с. 4).
Висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 20.12.2020, підтверджується, що водій ОСОБА_1 пройшов освідування у КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», результат огляду свідчить про те, що водій ОСОБА_1 був тверезий (а. с. 5).
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 20.12.2020, підтверджується, що водій ОСОБА_2 пройшов освідування у КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», результат огляду свідчить про те, що водій ОСОБА_2 був тверезий (а. с. 6).
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/1514-ІТ від 30.03.2021, у дорожній ситуації за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , водій автомобіля марки «КІА OРTIMA» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. п. 16.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України з дотриманням вимог дорожньої розмітки 1.12 та дорожнього знаку 2.2 ПДР України. При цьому, експертом встановлено, що з технічної точки зору, суперечність дій водія автомобіля марки «ВМW X5» н. з. Чеської реєстрації НОМЕР_2 ОСОБА_1 технічним вимогам п. 12.3 ПДР України, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП (а. с. 98-105).
Вказані обставини дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортних засобів марки «КІА OРTIMA» та «ВМW X5», за кермом яких перебували водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджуються фотоматеріалами та відеозаписом, який міститься на DVD- диску, що приєднаний поліцейськими до матеріалів справи (а. с. 138).
З листа начальника УПП в Закарпатській області Марценишина Ю. убачається, що на виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду від 14.04.2021 для проведення перевірки щодо наявності чи відсутності у діях водія ОСОБА_1 порушень п. 12.3 ПДР у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 20.12.2020 на перехресті вул. Мукачівська-Анкудінова у місті Ужгороді, жодних порушень вищевказаних вимог п. 12.3 ПДР у діях водія ОСОБА_1 не виявлено (а. с. 136).
Згідно з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його скоєнні.
З матеріалів справи убачається, що місцевий суд не порушив вищевказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_2 щодо порушення ним Правил дорожнього руху України.
Апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення.
На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не з`ясував фактичні обставини справи та взяв до уваги лише окремі докази, не оцінивши їх у сукупності,- апеляційний суд відхиляє, позаяк вважає, що зміст постанови свідчить про зворотне. На переконання апеляційного суду, місцевий суд дав правильну оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи, які є належними, допустимими та достатніми та відтворюють фактичні обставини ДТП, відтак дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що суд розглянув справу без участі потерпілого ОСОБА_1 , якого про дату, час та місце судового розгляду не повідомлено, відтак ОСОБА_1 позбавлено права викласти свою позицію з приводу вказаної дорожньо-транспортної пригоди, - також є безпідставними з огляду на таке.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 було відомо, що в місцевому суді розглядається справа про адміністративне правопорушення, де він є потерпілим, про що свідчить подане 17.02.2021 його представником, адвокатом Коваленком О. М., клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Про призначення судового засідання 14.04.2021, ОСОБА_1 належним чином повідомлено, що підтверджується судовою повісткою від 06.04.2021. Однак, відомостей про її отримання у матеріалах справи немає. У цьому контексті Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають самостійно вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не з`явився до суду, хоча добре обізнаний з тим, що в суді розглядається справа, де він є потерпілим, при цьому відомостей про поважність причин своєї неявки до місцевого, у тому числі й апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від ОСОБА_1 не надходило, жодних пояснень з цього приводу він не надав, що свідчить виключно про ухилення ОСОБА_1 від участі у розгляді справи.
Апеляційний суд визнає необґрунтованими твердження адвоката Коваленка О. М. про те, що, задовольнивши клопотання захисника Брецка І. Ю про призначення автотехнічної експертизи, місцевий суд вийшов за межі наданих йому повноважень, порушивши ст. 273 КУпАП, та взявши на себе зобов`язання перевірки і встановлення законності дій потерпілого у справі ОСОБА_1 . Відхиляючи вказані доводи, суд апеляційної інстанції вважає, що жодних порушень вимог КУпАП місцевим судом у цій частині не встановлено, оскільки ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта,…а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд вважає, що місцевий суд правильно та обґрунтовано визнав висновок експерта, який міститься у матеріалах справи, належним та допустимим доказом, оскільки вказаний висновок ґрунтується на вихідних даних, взятих з матеріалів справи, а саме зі схеми місця ДТП, пояснень обох водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та інших наявних у справі доказах. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і той факт, що вказаний висновок потерпілим ОСОБА_1 не оскаржувався, жодних клопотань про призначення будь-яких інших судових експертиз ним не заявлялося.
Беручи до уваги вищевикладені обставини дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи досліджені у справі докази, які є достатніми та допустимими, відтак встановлюють причинно-наслідковий зв`язок між діями кожного з учасників ДТП та наслідками, які настали, апеляційний суд вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Апеляційний суд вважає такими, що жодним чином не впливають на висновки суду першої інстанції доводи про те, що, ініціювавши направлення матеріалів справи до Управління патрульної поліції в Закарпатській області щодо перевірки дій іншого водія ОСОБА_1 , місцевий суд протиправно посилається на вимоги ст. 282 КУпАП. Відхиляючи вказані твердження, апеляційний суд вважає, що жодних сумнівів у правильності висновків місцевого суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та доцільність направлення матеріалів до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції з метою здійснення перевірки щодо наявності чи відсутності у діях водія ОСОБА_1 порушень приписів п. 12.3 ПДР у вказаній ДТП не виникає.
Дослідивши матеріали справи, у тому числі висновок експерта №СЕ-19/107-21/1514-ІТ від 30.03.2021, у суду першої інстанції обґрунтовано виникли сумніви щодо наявності чи відсутності у діях водія ОСОБА_1 порушень приписів п. 12.3 ПДР, які, відповідно до висновку експерта, могли перебувати у причинно- наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Відтак, на виконання оскаржуваної постанови, листом начальника УПП в Закарпатській області Марценишина Ю. підтверджується, що перевірка була проведена, результати якої свідчать про те, що у діях водія ОСОБА_1 не виявлено жодних порушень вищевказаних вимог ПДР у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 20.12.2020 на перехресті вул. Мукачівська-Анкудінова у місті Ужгороді. Тому, доводи адвоката Коваленка О. М. про те, що оскаржувану постанову у частині, яка порушує права потерпілого ОСОБА_1 , та у частині направлення матеріалів справи до УПП в Закарпатській області з метою перевірки дій потерпілого на предмет Порушення правил дорожнього руху України слід скасувати, - апеляційний суд, враховуючи вищевказане, вважає недоцільними.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_2 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Коваленком О. М. в інтересах потерпілого ОСОБА_4 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій шостій цієї статті.
Апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, адже матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 20.12.2020, від моменту скоєння вказаного правопорушення до часу накладення адміністративного стягнення, минуло більше трьох місяців. Тому враховуючи те, що на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_4 та його представник, адвокат Коваленко О. М., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Коваленко О. М. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН