Справа № 187/318/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 квітня 2022 року смт Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Зоря, Дніпропетровського району, не працює, зареєстрований АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

05.04.2022 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 806938, згідно якого 26.03.2022 близько 11:00 год. за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 наніс фарбою нецензурний напис на паркані домоволодіння ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КпАП України, як дрібне хуліганство.

У судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Факт правопорушення він заперечував та пояснила, що він не має жодного відношення до напису на паркані домоволодіння ОСОБА_2 та 26.03.2022 близько 11:00 год. перебував на території власного домоволодіння займаючись веденням підсобного господарства. Свідком чого є ОСОБА_3 .

Вказівку на нього, як на особу, яка вчинила правопорушення ОСОБА_1 пояснює наявністю у нього з ОСОБА_2 , тривалих особисті неприязні стосунків через порушення правил добросусідства з боку останнього.

Заслухавши ОСОБА_1 , пояснення потерплої і свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України N 19 від 22.12.2006 "Про судову практику у справах про хуліганство" дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю за винятковим цинізмом.

Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи, суд, виходить з такого.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості, зокрема й те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що у її родини з ОСОБА_4 останні 2 роки періодично виникають конфлікти, які безпричинно провокує останній. ОСОБА_1 без жодного приводу ображає її, її чоловіка та дітей. Хто саме вчинив нецензурний напис та паркані її домоволодіння вона не бачила, однак підозрює у вчиненому саме ОСОБА_1 , що ґрунтується на особі останнього та його поведінці відносно її родини.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що про нецензурний напис на паркані він дізнався від дітей та 26.03.2022 пересвідчився в його наявності близько 11 години. В той час фарба ще не підсохла. Хто саме вчинив означений напис йому не відомо.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 26.03.2022 протягом періоду часу з 9:00 до 12:00 перебував на території домоволодіння ОСОБА_1 . В цей час ОСОБА_1 займався домашніми справами, зокрема, прибиранням території домоволодіння та перебував в полі його зору. Повертаючись додому близько 12:00 год. він помітив нецензурний напис на паркані домоволодіння ОСОБА_2 . Стверджує, що ОСОБА_1 протягом вказаного періоду часу, виявлений ним напис не здійснював.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 806938, згідно якого 26.03.2022 близько 11:00 год. за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 наніс фарбою нецензурний напис на паркані домоволодіння ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян (а.с. 1).

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.03.2022 ОСОБА_2 просить притягнути до відповідальності особи, яка в ніч з 25.03.2022 на 26.03.2022 зробила нецензурний напис на паркані до території його домоволодіння (а.с. 2).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , вони кожен окремо вказують, що 26.03.2022 близько 10 год. їм діти сусідів повідомили про нецензурний запис на паркані їх домоволодіння. Вони підозрюють у здійсненні такого напису ОСОБА_6 , який мешкає навпроти і провокує конфлікти, поводить себе неадекватно та висловлюється в їх бік нецензурною лайкою (а.с. 3,4).

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку про відсутність будь-яких достатніх, належних та допустимих доказів вчинення виявленого правопорушення саме ОСОБА_1 .

При цьому, до обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 806938 щодо такого факту суд відноситься критично, так як вони спростовуються показами свідка ОСОБА_3 . В свою чергу ОСОБА_2 і ОСОБА_5 в своїх поясненнях висловлюють лише припущення у тому, що вказаний напис міг здійснити ОСОБА_1 .

Як вже зазначалося стаття 62 Конституції України чітко визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи відсутність об`єктивних та безсумнівних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення, та з урахуванням зокрема положень ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого статті 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме дрібного хуліганства і вважає за необхідне провадження закрити на підставі статті 247 частини 1 пункту 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283-285, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 806938 від 26 березня 2022 року за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодекс України про адміністративні правопорушення, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: В. О. Говоруха