Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/122/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 23.02. 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 23.02.2022 ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 19 грудня 2021 року о 18.50 годині в м. Долинській по вул. Мічуріна, 143 Долинської ОТГ Кропивницького району Кіровоградської області, керував транспортним засобом «Volksagen Toureg», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6820». Результат 1,58 проміле, тест 810. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення, результатом тесту - 1,58% проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне. Так, суд першої інстанції керувався при прийнятті оскаржуваного рішення, наданими працівниками поліції доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 057642, в якому не зазначено, якими саме технічними приладами та технічними засобами, проведено відеозапис (відсутня серія, номер пристрою) та відеозаписом, який не є безперервним і проведений на різні пристрої, тому вважає, що надані працівниками поліції відеозаписи, не можуть бути належними та допустимими доказами у справі. Крім того, суд першої інстанції помилково зробив висновок в оскаржуваному рішенні, що він погодився з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці, оскільки місцевий суд вирвав кілька слів із конкретного тексту, сказаного ним у стані сильного хвилювання, і використав це як підставу для винесення оскаржуваного рішення. Натомість вся сукупність подальших дій, і його і працівників поліції, підтверджує те, що він не погодився з результатами огляду на місці і бажав його проходження в медичному закладі. Вважає, що процедура огляду його на стан алкогольного сп 'яніння у передбаченому законом порядку у повному обсязі проведена не була з причин, що від нього не залежали, оскільки він погодився проїхати до медичного закладу, однак пройти огляд йому там не вдалося. Свідки під час поїздки до медичного закладу також присутні не були. Отже, жодних належних і допустимих доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, які б відповідали вимогам ч. 1 ст. 251 КУпАП посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду надано не було.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 30.03.2022, надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання, однак бажає надати пояснення. Апеляційним судом розгляд справи відкладено на 13.04.2022.

При цьому, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 13.04.2022, зокрема шляхом надсилання повісток рекомендованими повідомленнями на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, телефонограмою та на сайті судової влади, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи 13.04.2022 не подав. Однак його неявка не перешкоджає судовому розгляду, тому суд приходить до висновку про можливість розгляду адміністративної справи за відсутності особи, що притягується до відповідальності, що не суперечить вимогам ст. 294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані у повному обсязі.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №057641 від 19.12.2021 року (а.с.1), який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 19 грудня 2021 року о 18.50 годині в м. Долинській по вул. Мічуріна, 143 Долинської ОТГ Кропивницького району Кіровоградської області, керував транспортним засобом «Volksagen Toureg», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння;

- результатом алкотестеру «Драгер-6820», результат 1,58 % проміле (а.с.11);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4);

- відеозаписами події, на яких зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.Дані відеозапису, дослідженого судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують факт знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки на відео чітко вбачається, що алкотестер після продуття ОСОБА_1 показує результат 1,58 проміле.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Після цього, установивши стан сп`яніння ОСОБА_1 , поліцейським складений протокол про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, до якого був долучений акт результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та долучений до матеріалів адміністративної справи, а тому порушень щодо складання зазначеного документа відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Що стосується доводів про відсутність свідків в протоколі про адміністративне правопорушення, як підставу для визнання порушенням порядку огляду, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з відеозаписів наявними в матеріалах справи ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки, а пройшовши такий огляд, просив пройти огляд щей в закладі охорони здоров`я. Однак, прибувши до закладу охорони здоров`я, відмовився пройти обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, погодившись з результатами алкотестеру «Драгер-6820».

Таким чином, враховуючи те, що проходження огляду на місці зупинки зафіксована з застосуванням технічних засобів відеозапису, на яких останній погодився проведеним оглядом на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи про відсутність свідків при проходжені огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В той же час, вимоги ст. 266 КУпАП не передбачається обов`язкову участь свідків під час проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я, що в своє чергу не є порушенням порядку огляду.

З огляду на викладене, є безпідставними доводи про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення, як підставу для визнання порушенням порядку огляду.

Дії поліцейського по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також, апеляційний суд не може визнати неналежним доказом відеофайли зафіксовані за допомогою нагрудної камери поліцейського, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилання апелянта не те, що відеозаписи не безперервні, як підстава для визнання їх недопустимим доказом, не може бути враховано оскільки останній жодним чином не спростовує інформації зафіксовану на відеозаписах.

Аргументи апеляційної скарги щодо неналежності як доказу відеозапису через не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про технічний засіб не заслуговують на увагу. Не зазначення у протоколі серії і номера портативного відеореєстратора не може слугувати єдиною беззаперечною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки ані статтею 256 КУпАП, де визначений зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ані Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, не передбачено обов`язкового зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення серії і номера портативного відеореєстратора.

Отже, позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка ОСОБА_1 , не підтверджена належними і достатніми доказами та не узгоджується з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 19.12.2021 року реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, врахувавши особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Суддею суду першої інстанції накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2022 року щодо нього без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко