Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4579/21 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Щиголя В.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , -

встановила:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 19.08.2021 року о 23 год. 48 хв. гр. по вул. Першого Травня смт. Городниця керував автомобілем Mercedes-Benz д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на визначення стан сп`яніння алкогольного на місці зупинки т/з за допомогою алкотестеру та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що оскаржувана постанова суду є повністю незаконною. Вважає, що суд першої інстанції, не дослідивши належним чином обставини справи, не надавши оцінки доказам та не допитавши свідків, безпідставно визнав його винним, оскільки з дійсних обставин, що мали місце 19.08.2021 вбачається, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. В оскаржуваній постанові суд вказує, що переглянутий відеозапис події, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що він дійсно керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, і ця відмова є зрозумілою і категоричною, що не передбачає двозначного трактування. Натомість судом не взято до уваги той факт, що він у судовому засіданні пояснював, що відео є неповним, і фактично не відображає реальної картини подій, які мали місце 19.08.2021. Насправді на відео не зафіксовано, що після зупинки працівниками поліції 19.08.2021 він хотів спочатку завести додому дитину, яка сильно плакала в авто (оскільки вони знаходились на відстані 100 метрів від його домоволодіння), і вже потім пройти сам огляд. На його прохання працівники поліції не відреагували жодним чином. Вказаний відеозапис є переривистим та не підтверджує факт його однозначної відмови від проходження в медичному закладі відповідного огляду на стан сп`яніння. На дослідженому у суді відео у нього відсутні будь-які ознаки сп`яніння, про що неправдиво вказано у протоколі. Вказує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особа в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту". З огляду на вищевикладене вважає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не з`ясував належним чином обставин справи та прийняв незаконне рішення, що негативно впливає на мої законні права та інтереси.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 захисник Щиголь В.В. та ОСОБА_1 вказують, що із доданого до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.08.2021 року відео та матеріалів адміністративної справи вбачається, що поліцейським не було виконано вимоги п.1,3.5,6 Інструкції затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2018 року за №1452/735 «про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». В свою чергу невиконання поліцейським вимог вказаної Інструкції потягло за собою не дотримання поліцейським вимог ч.1 ст.130КУпАп щодо «проходження водієм відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. За таких обставин поведінка ОСОБА_1 не була протиправною, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 захисник Щиголь В.В. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 з доповненнями та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з бодікамери поліцейського, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення нею п. 2.5 Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283,284 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 040496 від 19.08.2021 року;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі серії БАБ №921306 від 19.08.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, що свідчить про керування ОСОБА_1 транпортним засобом.

- актом огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан спяніння;

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, і ця відмова є зрозумілою і категоричною, що не передбачає двозначного трактування.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення підписаний правопорушником та не містить наполягань на проходженні медичного огляду в медичному закладі.

Твердження ОСОБА_2 про те, що йому не пропонували пройти огляд в медичному закладі є голослівними, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 пропонувади пройти огляд як на місці зупинки так і в медичному закладі, від чого останній відмовився.

Таким чином апеляційний суд вважає доведеним той факт, що поліцейські пропонували ОСОБА_2 огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Крім того слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію». Посилання на окремі процедурні порушення при його складанні не можуть спростовувати його правомірності, як і доводи про те, що відеозапис є неповним, та не доводять відсутності факту порушення, відтак не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови суду.

Доводи апеляційної скарги та доповнень до неї з приводу того, що в протоколі невірно зазначено по батькові ОСОБА_1 , про не надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку газоаналізатора, те, що працівники не назвали назву закладу, до якого слід було проїхати ОСОБА_1 на медичний огляд не є суттєвими порушеннями та такими, що можуть свідчити про порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння, що тягне за собою визнання такого огляду недійсним, тому та не можуть бути підставою для закриття провадження, враховуючи також те, що ОСОБА_2 є професійним водієм і працює в пожежно-рятувальному загоні, тому не може бути необізнаним з ПДР України та правилами проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом було не повно розглянуто справу, оскільки не було допитано свідків та прохання в апеляційній скарзі про допит поліцейських, які складали протокол є неспроможними, оскільки не грунтуються на вимогах закону, згідно якого поліцейські, які складали протокол, не можуть бути допитані як свідки.

Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги з доповненнями не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, та для закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненням залишити без задоволення, постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 с.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: