Справа № 570/752/22
Номер провадження 3/570/627/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 року м.Рівне

Суддя Рівненського районного суду Красовський О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 14.02.2022 р. близько 17 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 насильство в сім`ї: ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

На розгляд справи ОСОБА_2 не з`явився.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що справа підлягає до закриття.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року (справа № 1-8/99) визначає, що під членом сім`ї треба розуміти особу, що перебуває з суб`єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони; веденням з ним спільного господарства. Такі ознаки (вимоги) застосовуються диференційовано при конкретному визначенні членів сім`ї, які мають право на названі пільги.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

В даному випадку суб`єктивна сторона правопорушення полягає в тому, що особа умисно вчиняє насильство в сім`ї.

В ході розгляду справи не було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є членами сім`ї.

Також за наявними матеріалами неможливо усунути суперечливість у поясненнях ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 ОСОБА_2 зазначає, що саме ОСОБА_4 вчинила сварку, на його адресу виражалася нецензурними словами.

А ОСОБА_4 пояснює, що « ОСОБА_2 вдарив її в обличчя», «кричав». Як вбачається, потерпіла не зазначає про те, що відносно неї були нецензурні висловлювання зі сторони ОСОБА_7 .

Отже, у матеріалах справи відсутні ще й докази того що, 14.02.2022 р. близько 17 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ображав ОСОБА_4 нецензурною лайкою.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Вважаю, що справа про вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає до закриття за відсутністю події і складу адмінправопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Красовський О.О.