П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248300 від 14 грудня 2021 року «гр. ОСОБА_1 14 грудня 2021 року о 12 годині 30 хвилин в с. Степанки Черкаського району Черкаської області по вул. Г. України керував автомобілем марки «ВАЗ 211140», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди із автомобілями марки «Opel Vivaro» та «Renault Mеgane», на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в ЧОНД в лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України».

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Захисник гр. ОСОБА_1 адвокат Новік В.І. у судовому засіданні підтримав раніше подане ним письмове заперечення на адміністративний протокол та просив суд закрити провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, виходячи з того, що працівниками поліції було допущено грубі порушення вимог чинного законодавства щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення, які викладені у Розділі ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

Зокрема, захисник звернув увагу суду на той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248300 від 14 грудня 2021 року, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 14 березня 2001 року Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, вбачається, що прізвище його довірителя - « ОСОБА_2 ».

Також захисник зазначив, що ч.ч. 2, 3 ст. 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. При наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підпису. Водночас, всупереч вказаним вимогам чинного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно його довірителя, не містить відмітку про відмову від підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також про відмову від отримання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Разом з тим, захисник зауважив, що в описовій частині адміністративного протоколу серії ДПР18 № 248300 від 14.12.2021 року фактично зазначено, що водій вчинив два правопорушення, а саме: відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та скоїв ДТП.

Крім того, на думку захисника, порушено порядок проведення огляду його довірителя на стан сп`яніння, а саме: ч. 3 ст. 266 КУпАП та пункт 7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до яких у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Захисник наголосив на тому, що, всупереч вказаним вимогам, його підзахисному не пропонувалося поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння на місці події з використанням спеціальних технічних засобів, що підтверджується відеозаписом, доданим до протоколу.

Також, захисник зазначив, що у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , доданих до матеріалів справи, не вказано а ні про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а ні про відмову останнього від підпису протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 є потерпілим по факту пошкодження його автомобіля під час ДТП, що відбулася за участі ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 був свідком та чув, як відбулось контактування транспортних засобів.

Вислухавши пояснення захисника адвоката Новіка В.І., дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення, зміст якого передбачений ст. 256 КУпАП, обов`язково має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Указані вимоги щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення викладено у ІІ Розділі Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248300 від 14 грудня 2021 року складено відносно гр. ОСОБА_1 , тоді як з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 14 березня 2001 року Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, встановлено, що вірним прізвищем особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є « ОСОБА_2 ».

З урахуванням наведеного, вірним прізвищем особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід вважати « ОСОБА_2 ».

Гр. ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення міститься вказівка на те, що гр. ОСОБА_1 «на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в ЧОНД в лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків».

При цьому, у судовому засіданні було досліджено відеозапис, доданий працівниками поліції до матеріалів справи, з якого встановлено, що ОСОБА_1 не був доставлений до лікаря-нарколога в ЧОНД, як стверджується у протоколі, а відмова була прийнята працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу.

Процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

За змістом частини третьої статті 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Дана норма кореспондується з приписами пункту 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.п. 6,7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Крім того, за змістом ч.ч. 2, 5 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 3 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пункт 4 розділу II цієї ж Інструкції передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно з п. 5, 6, 8 розділу ІІ даної інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Суд констатує, що зазначених вище вимог чинного законодавства працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, дотримано не було, зокрема, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці події з використанням спеціальних технічних засобів.

При цьому, суд не бере до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14 грудня 2021 року, долучені до матеріалів справи, оскільки їхні пояснення не посвідчують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише описують обставини ДТП, що відбулася за участі останнього.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року, який не зазначений свідком у протоколі про адміністративне правопорушення та його присутність на місці події не зафіксовано на доданому до даного протоколу відеозаписі, а тому його покази не є належним та допустимим доказом по справі.

Між тим, слід зазначити, що ОСОБА_5 , як і ОСОБА_3 , є потерпілим по факту пошкодження його автомобіля під час ДТП, що відбулася за участі ОСОБА_1 , а його пояснення не посвідчують відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248300 від 14 грудня 2021 року належним чином не засвідчена відмова ОСОБА_1 від підписання протоколу, а також відсутній відповідний запис про це.

Водночас, суд зауважує, що ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Між тим, із відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що він здійснений не на нагрудну камеру працівника поліції, а на невідомий технічний пристрій. До того ж, вказаний відеозапис не є безперервним та триває 01 хв 02 сек. З урахуванням наведеного, його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а.

Відтак, суд позбавляється можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину гр. ОСОБА_1 .

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, оскільки судом не встановлена наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко