Справа № 569/7482/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Крижова О.Г. з участю представника Поліської митниці Держмитслужби, розглянувши справу, яка надійшла з Поліської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Мовіан», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, суддя

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом № 0069/20400/21 від 26 лютого 2021 року про порушення митних правил, 22.05.2021 року громадянином України громадянин України ОСОБА_2 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ) в зоні діяльності Галицької митниці Держмитслужби ввіз на митну територію України товар «сідельний тягач марки «Renault Premium», ідентифікаційний номер (номер шасі) № НОМЕР_3 ». Переміщення транспортного засобу через митний кордон України проведено на підставі митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA204130/2020/003921 від 21.05.2020 року.

25.05.2020 року декларантом ПП «Мовіан» ОСОБА_1 в Поліську митницю Держмитслужби подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204130/2020/003992 для здійснення митного оформлення товару «сідельний тягач марки «Renault Premium», ідентифікаційний номер (номер шасі) № НОМЕР_3 » з пакетом товаросупровідних документів: рахунком-фактурою від 21.05.2020 року №200521.21-RT/MOV, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 27.10.2015 року, зовнішньоекономічним договором від 28.01.2020 року №03/20/RT тощо.За результатом аналізу товаросупровідних документів, встановлено, що відправником та продавцем товару заявлено «Realset Trade LP» (196 Rose Street, Suite 3, Edinburgh, Scotland, GB, EH2 4AT), покупцем та отримувачем Private Enterprise «Movian» ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до комерційного рахунку від 21.05.2020 року №200521.21-RT/MOV вартість сідельного тягача марки «Renault Premium», ідентифікаційний номер (номер шасі) № НОМЕР_3 становить 2900 Євро.Митне оформлення транспортного засобу здійснено Поліською митницею Держмитслужби за резервним методом визначення митної вартості на рівні 101 940,76 грн. на дату митного оформлення автомобіля.

30.12.2020 року на адресу Поліської митниці Держмитслужби надійшов лист Департаменту митних платежів, митної вартсоті та митно-тарифного регулювання ЗЕД Державної митної служби України від 30.12.2020 року №15/15-02-03/7.13/1846, яким направлено відповідь Палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення товару «сідельний тягач марки «Renault Premium», ідентифікаційний номер (номер шасі) № НОМЕР_3 » за митною декларацією від 25.05.2020 року типу ІМ40ДЕ №UA204130/2020/003992.

За результатом опрацювання листа Департаменту митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Державної митної служби України від 30.12.2020 року №15/15-02-03/7.13/1846, встановлено невідповідність даних, що містяться в доданих до листа документах, даним, заявленим при митному оформленні транспортного засобу на митній території України.

Зокрема, встановлено розбіжності щодо встановлено розбіжності у даних щодо продавця та покупця товару, умовах поставки, реквізитах комерційного рахунку та фактурній вартості товару.

Палатою фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща надіслано копію експортної митної декларації №20PL351020E0340577 від 21.05.2020 року, відповідно до якої, відправником товару «сідельний тягач марки «Renault Premium», ідентифікаційний номер (номер шасі) № НОМЕР_3 » за митною декларацією від 25.05.2020 року типу ІМ40ДЕ №UA204130/2020/00399» зазначено компанію «Firma Handlowa Lukasz SAS» (ul. Gruszowska 45B, 33-200 Dabrowa Tarnowska, Poland), а отримувачем громадянина ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ). Фактурна вартість товару на умовах поставки EXW Dabrowa Tarnowska становить 30000 PLN (або еквівалент 193 581.00 грн.). Продаж товару здійснювався на підставі комерційного рахунку №4/5/2020.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України. Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 р. №651, відомості, заявлені у МД декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно графи 9 митної декларації від 25.05.2020 року типу ІМ40ДЕ №UA204130/2020/003992, ТОВ «Мовіан», є особою відповідальною за фінансове врегулювання. У відповідністю із положеннями статті 459 Митного кодексу України, суб`єктами відповідальності при вчиненні порушення митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств.

Таким чином, директор ТОВ «Мовіан», громадянин ОСОБА_1 , вчинив дії, спрямовані на переміщення товару «сідельний тягач марки «Renault Premium», ідентифікаційний номер (номер шасі) № НОМЕР_3 », вартістю 193 581,00 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, а саме, рахунку від 21.05.2020 року №200521.21-RT/MOV, що містить неправдиві відомості щодо відправника та отримувача товару, а також його дійсної вартості.

Представник Поліської митниці Держмитслужби в судовому засіданні матеріали про порушення митних правил підтримав і просить застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Представник ОСОБА_1 адвокат Таргоній П.В. в судовому засіданні вказав, що обставини вказані у протоколі про порушення митних правил не відповідають дійсності, оскільки усі зазначені в документах, що були подані при проходженні митного контролю обставини, в тому числі й щодо продавця, покупця та вартості транспортного засобу відповідають дійсності та підтверджуються первинними документами. Пояснив, що матеріалами справи, декларантом ПП Мовіан ОСОБА_1 для митного оформлення транспортного засобу було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204130/2020/003992 від 25.05.2020 року разом з товаросупровідними документами, а саме: інвойс (invoice) №200521.21-RТ/М0V від 21.05.2020 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 27.10.2015 року, контракт № 03/20-RТ від 28.01.2020 року. Вказані документи не містять будь-яких розбіжностей, ознак підробки та у них наявні всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та ціни, що була фактично сплачена за цей товар. Разом з тим, митним органом не встановлено та не опитано водія, який на підставі доручення, доставляв транспортний засіб в адрес ПП МОВІАН. Також не встановлено особу та не опитано ОСОБА_4 , який значиться продавцем та покупцем в документах, наданих митними органами Республіка Польща. Крім цього адвокат Таргоній П.В. зазначив, що митним органом не доведено, що одержані від митних органів Республіки Польща документи мають переважне доказове значення порівняно з документами, поданими для митного оформлення згаданого вище транспортного засобу, відтак, не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товару з приховуванням від митного контролю. Жодного доказу того, що відчуження транспортного засобу Компанією відправником Realset Trade LP на користь української компанії ПП Мовіан відбулось за ціною іншою, ніж 2900 Євро у матеріалах справи та в протоколі про порушення митних правил не міститься. З огляду на вищевказане адвокат Таргоній П.В., вказав, що самі по собі документи митних органів Республіки Польща не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на переміщення товару з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу документів, що містять неправдиві відомості. Також митним органом жодним чином не спростовано зміст рахунку №200521.21-RТ/МОV від 21.05.2020 року, та не доведено належними та допустимими доказами того, що в рахунку №200521.21-RТ/М0V від 21.05.2020 року містяться неправдиві відомості. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 Митного Кодексу України у діях ОСОБА_1 ..

Заслухавши думку представника Поліської митниці Держмитслужби, оцінивши пояснення представника ОСОБА_1 адвокат Таргонія П.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

На митний орган, як на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративне правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів та доведення фактів й обставин, викладених в протоколі. Натомість суд обмежений доводами та доказами, наданими сторонами у справі, та приймає рішення на основі проведеного їх аналізу та оцінки.

У рішенні «Надточій проти України» Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що «положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції».

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Авшар проти Туреччини» в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 січня 2020 року між ПП Мовіан та іноземною компанією Realset Trade LP було укладено міжнародний контракт №03/20-RТ у відповідності до умов якого продавець (іноземна компанія) зобов`язався поставити покупцю (ПП Мовіан), а покупець прийняти та оплатити згідно інвойсів автомобілі.

На виконання умов міжнародного контракту на адресу ПП Мовіан компанією Realset Trade LP здійснювалась доставка вказаного в протоколі про порушення митних правил транспортного засобу, що підтверджується відповідним інвойсом №200521.21-RТ/МОV від 21.05.2020 року, відповідно до якого сторонами погоджено ціну транспортного засобу в розмірі 2900 Євро, умови поставки DАР Луцьк.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що підставою для складення протоколу та головним доказом для притягнення директора ПП Мовіан ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, було отримано відповідь від Палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення товару сідельний тягач марки Renault Premium, номер шасі - № НОМЕР_3 за митною декларацією від 25.05.2020 року типу ІМ40ДЕ №UA204130/2020/003992.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушень шляхом надання до органів доходів і зборів, як підстави для переміщення товару (автомобілів) документів, що містили неправдиві відомості щодо відправника товару, а також його дійсної вартості.

Проте в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення саме ОСОБА_1 певних дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, чи які підтверджували б його обізнаність у тому, що вказана ним у митній декларації вартість товарів, яка була вказана у рахунку №200521.21-RТ/МОV від 21.05.2020 року якимось чином не відповідає вартості заявлених товарів.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 при митному оформленні автомобілів надав всі, передбачені законодавством, документи, та підтвердив їх вартість.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать, про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, а висновок митних органів про вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, ґрунтується на припущеннях, що відповідно до вимог ст.62 Конституції України є недопустимим.

Також слід врахувати висновки, викладені у прийнятому рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії» («Rarelin v/ Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), згідно якого за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «ОСОБА_4 де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 6 постанови від 3 червня 2005 р. № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил не можливе, якщо в діях особи відсутній умисел на вчинення таких дій.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 483 МК України необхідне доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу.

Враховуючи викладене та те, що ні матеріалами справи, ні представником митниці в судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.483 МК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 6 ЄСПЛ, ст. 247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова