Березівський районний суд Одеської області
07.04.2022
Справа № 494/383/22
Провадження № 3/494/245/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

07.04.2022 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАБ №478734 про адміністративне правопорушення від 25.03.2022 року вбачається, що 22.02.2022 року 0 19:20 годині ОСОБА_1 в м. Березівка Одеської області, по вул. Молодіжній 46 у під`їзді справляв природні потреби на сходах, чим своїми діями ображав людську гідність та громадську мораль, при всьому виражався нецензурною лайкою, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні 28.03.2022 року ОСОБА_1 просив відкласти слухання справи на іншу дату, у зв`язку з необхідністю присутності його адвоката Гаврилович І.П , яка на той час перебувала в м. Одеса та не могла прибути в судове засідання.

На підставі цього, слухання справи відкладено на 31.03.2022 рік на 10:30 годину.

В судовому засіданні 31.03.2022 року адвокат Гаврилович І.П просила відкласти розгляд справи відносно ОСОБА_1 на підставі поданої нею 30.03.2022 року заяви до канцелярії суду про ознайомлення з матеріалами справи. У зв`язку з цим слухання справи відкладено.

Водночас, постановою судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. від 05.04.2022 року відмовлено у задоволенні заяви захисника про відвід судді Римаря А.І. та справу призначено на 07.04.2022 року.

07.04.2022 року під час судового засідання особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 разом зі своїм представником ОСОБА_2 надали пояснення, в якому ОСОБА_1 винним себе не визнав. Також вказав, що поліцейські неправомірно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він не справляв природні потреби на сходах у під`їзді будинку якому проживає. Також, представник ОСОБА_2 надала письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, так як у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адмінправопорушення за ст. 173 КУпАП .

Під час розгляду справи виникла необхідність у виклику та допиту свідків, які зазначені у справі, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На підставі викладеного судом винесена постанова про допит вищевказаних свідків.

Так, допитаний свідок ОСОБА_3 , пояснив, що він проживає у одному під`їзді будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_1 22.02.2022 року приблизно о 19:30 годині він повертався додому та увійшов до під`їзду свого будинку і побачив як з самого верхнього поверху на нього почали падати якість бризки, коли він підняв голову , то побачив ноги ОСОБА_1 та почув його голос, з якого вбачалося, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Піднявшись на 5-ий поверх, то побачив на землі калюжу рідини, яка була схожа на сечу. Через декілька хвилин він зателефонував до поліції та повідомив про побачене. Коли приїхали працівники поліції, то почали стукати та гукати у двері ОСОБА_6 , але їм ніхто не відчиняв. Це відбувалося декілька разів. Пізніше працівники поліції поїхали. А через 1 хвилину з квартири вийшов ОСОБА_7 та почав на весь під`їзд дуже голосно кричати та виражатися нецензурною лайкою. Як стверджує свідок ОСОБА_3 , що він не виходив зі своєї квартири до ОСОБА_6 , щоб уникнути сварки. Також повідомив, що у під`їзді на той час нікого з людей не було.

Допитаний свідок ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно проживає у одному під`їзді з громадянином ОСОБА_8 , який часто вживає спирті напої та вчиняє сварки сусідам. З приводу ситуації яка сталася 22.02.2022 року він пояснив, що приблизно о 19:20 годині він перебував у своїй квартирі АДРЕСА_3 та чув, що ОСОБА_7 дуже голосно кричить на весь під`їзд та виражається нецензурною лайкою. Але вийти зі свого помешкання його не пустила дружина. Пізніше від ОСОБА_3 він дізнався, що ОСОБА_7 справляв у під`їзді природні потреби. Також у судовому засіданні надав письмову колективну скаргу, яка складена мешканцями багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та адресована до Березівського РВП ГУНП в Одеській області з якої вбачається, що вони просять прийняти міри по факту систематичного порушення громадського порядку громадянином ОСОБА_8 та притягнути його до відповідальності.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив наступне, що він проживає разом в одному будинку та під`їзді з ОСОБА_8 22.02.2022 року приблизно о 19:20 годині він знаходився у своїй квартирі АДРЕСА_4 та чув через двері як кричав голосно ОСОБА_9 та виражався нецензурною лайкою. Проте, що ОСОБА_7 справляв у під`їзді природні потреби він дізнався від громадянина ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, яким передбачено правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Оскільки, ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення - не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Судом під час розгляду справи, винесено постанову про виклик свідків. Особи надали відповідні покази та свідчення.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Фабулою ст. 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ст. 1 Закон України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення"» від 22.09.2005 p. № 2899-IV).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Згідно з протоколом серії ВАБ №478734 про адміністративне правопорушення від 25.03.2022 року вбачається, що 22.02.2022 року о 19:20 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 у під`їзді справляв природні потреби на сходах, чим своїми діями ображав людську гідність та громадську мораль, при всьому виражався нецензурною лайкою, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

Зазначені у протоколі обставини доведені показами свідків, які попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і за відмову від давання показань згідно ст.384 ст.385 КК України, про що свідчать розписки та присяги.

Посилання захисника на фотознімки зроблені 07.04.2022 року, не можуть свідчить про те, що останній не вчинив вказані дії 22.02.2022 року та не спростовують іншого.

Водночас, суд враховує, що у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини по справі Яременка проти України (Заява № 32092/02) встановлено: «…Якість доказів також слід взяти до уваги, у тому числі, чи не викликають обставини, за яких вони були отримані, сумнівів щодо їх надійності та акуратності. Хоча проблеми із справедливістю не завжди виникають, якщо отримані докази не підтверджуються іншими матеріалами, слід відзначити, що якщо докази є дуже сильними і немає ризику їх ненадійності, необхідність у підтверджуючих доказах є, відповідно, меншою».

Суд вважає роз`яснити, що законодавство вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку висуває поліцейський, був спростований фактами захисту, встановленими на підставі доказів, - і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням або її спростування.

Суд вважає зазначити, що посилання захисника на те, що протокол складений з порушенням його складання та рапорт працівника поліції також складений з порушеннями, оскільки заявником є ОСОБА_10 , а не ОСОБА_11 , та взагалі він не є доказом, - однак у суду не виникає сумніві щодо переконливості решти доказів узятих в цілому по справі та допитаних свідків, якими вбачається, що саме ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП.

Суд також враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Відповідно до вимог статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з цим, враховуючи встановлені судом обставини, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, яка до адміністративної відповідальності притягається вперше. Обставиною, що пом`якшує та обтяжує відповідальність судом не встановлено.

Більш того, суд враховує пояснення при допиті свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 неодноразово порушує громадський порядок, про що також подана колективна скарга від мешканців цього будинку за підписом 14 осіб до Березівської міської ради.

Отже, накладаючи стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, та вважає, що для виправлення та перевиховання останнього доцільно застосувати стягнення у виді 85 гривні штрафу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1,173 , 283, 284, 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,( паспорт серії НОМЕР_1 виданий 20.06.1997 року Березівським РВ УМВС України в Одеській області) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять ) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,( паспорт серії НОМЕР_1 виданий 20.06.1997 року Березівським РВ УМВС України в Одеській області) на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК в Одеській обл./отг м. Березівка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунок отримувача UA0015594, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гри. 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду .

Повний текст постанови виготовлено та підписано 12.04.2022 року.

Суддя І.А. Римар