ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/41/22 Справа № 694/1059/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Сакун Д. І. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в «Європа Транс Агро»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 01.06.2021 о 22:15 год. на автодорозі Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Умань» 124 км+526 м, керував автомобілем «MAN TEX 18,400» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2021 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що при розгляді даної справи судом порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, є невстановленими належними та допустимими доказами.

У постанові суду першої інстанції вказано, що його вина повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне порушення; його поясненнями та ОСОБА_2 , а в якості пом`якшуючих обставин є щире каяття винного.

Зазначає, що 01.06.2021 він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, протоколу за ст.130 КУпАП поліцейські не складали, свідків не було, письмових пояснень з цього приводу він не надавав, тоді як 01.06.2021 рухаючись автомобілем «MAN TEX 18,400» на автодорозі Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Умань» його транспортний засіб перекинувся на праву сторону, оскільки на даній ділянці дороги проводилися ремонті роботи.

Звертає увагу, що він проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння з використання приладу «Драгер» двічі, вміст алкоголю виявлено не було. При цьому свідків не було. Будь яких документів щодо проходження тесту поліцейські не складали, а склали план-схему ДТП та вилучили посвідчення водія. Поліцейські не роз`яснили його права та обов`язки та на його вимогу відмовили викликати адвоката. Тоді як матеріали складалися не на місці події та без свідків.

Вказує, що суд першої інстанції про дату, час та місце розгляду справи його не повідомляв, розглянувши справу без його участі. Натомість, у постанові вказав, що він двічі належним чином повідомлений, що не відповідає дійсності.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 12.11.2011 на 12:00, 03.12.2021 на 11:00 год, 21.01.2022 на 10:00, 25.02.2022 на 10:00, 18.03.2022 на 12:00, 08.04.2022 на 11:30 ОСОБА_1 не з`явився, при цьому про дату, час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. При цьому, в своїй апеляційній скарзі та в додаткових поясненнях до апеляційної скарги просив справу розглядати без його участі.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2021 ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні місцевого суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, копію оскаржуваної постанови отримав 27.09.2021, тоді як апеляційна скарга ним направлена поштовим відправленням 04.10.2021, з чого слідує, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 496862 від 02.06.2021 про те, що ОСОБА_1 01.06.2021 о 22:15 год. на автодорозі Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Умань» 124 км+526 м, керував автомобілем «MAN TGX 18.400» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Fliegl SDS 350» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився під відеозапис та в присутності свідка, чим порушив вимоги 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 02.06.2021, отриманих від свідка ОСОБА_2 , згідно яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що 01.06.2021 він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, протоколу за ст.130 КУпАП поліцейські не складали, свідків не було, письмових пояснень з цього приводу він не надавав. Одночасно апелянт посилався, що він проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння з використання приладу «Драгер» двічі, вміст алкоголю виявлено не було, свідків не було, будь яких документів щодо проходження тесту поліцейські не складали, а склали план-схему ДТП та вилучили посвідчення водія, які не роз`яснили його права та обов`язки та на його вимогу відмовили викликати адвоката.

Вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними, оскільки вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудного портативного відеореєстратора поліцейського, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне порушення.

Тоді як відповідно до положення ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В зв`язку із чим неспроможними є доводи ОСОБА_1 про відсутність свідків при яких проводився огляд, так як ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону, а саме, ст.266 КУпАП.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції було допитано в якості свідків працівників поліції.

Старший дільничний Звенигородського РВ Коденко К.М. пояснив, що разом з Мовчаном В.В. був в добовому наряді, коли їм надійшло повідомлення про ДТП. Приїхавши на місце ДТП водію ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Під час складання протоколу вівся відеозапис.

Поліцейський СРПП Звенигородського РПП ГУ МВС Мовчан В.В. пояснив, що надійшло повідомлення про ДТП. Приїхавши на місце ДТП водій ОСОБА_1 вів себе неадекватно, тому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. В зв`язку із чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, зокрема, за ст.130 КУпАП, при цьому вівся відеозапис.

З врахуванням вимог ч.2 ст.268 КУпАП, необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції про дату, час та місце розгляду справи його не повідомляв, розглянувши справу без його участі, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язково.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена, а тому безпідставними є його доводи, що при розгляді даної справи судом порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, є невстановленими належними та допустимими доказами.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба