П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за участі його представника Лазаренко О.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від 94 прикордонного загону відділу прикордонної служби «Ужгород» Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, приватного підприємця, проживаючого: АДРЕСА_1 , відомості «Дія», паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012064 від 12.04.2022, згідно з яким о 12 год 45 хвилин 12 квітня 2022 року в пункті пропуску «Малі Селменці» був виявлений гр. Угорщини, який прибув на паспортний контроль та надав закордонний паспорт громадянина Угорщини № НОМЕР_2 , виданий 01.04.2017 року на ім я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки у п/н «Перевірка документів» виникли сумніви щодо приналежності документа пред`явнику. Під час проведення поглибленої перевірки паспортного документа встановлено, що документ дійсний, але даний громадянин є громадянином України (що підтверджується відомостями «ДІЯ», в особистому телефоні громадянина). В ході проведення фільтраційних заходів офіцерами ПОРВ та ВВБ було встановлено, що вказаний громадянин намагався виїхати з України по вищевказаному документу з метою ухилення від мобілізації, тобто вищезазначений громадянин вчинив спробу незаконного перетину ДКУ. Своїми діями порушив вимоги cт.ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року, cт. 2 Закон України «Про громадянство», ст.4 Конституції України.

На доведення вини ОСОБА_1 подано протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012064 від 12.04.2022, протокол про адміністративне затримання від 12.04.2022, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 12.04.2022, копію паспорта громадянина Угорщини № НОМЕР_2 (першої сторінки), копію паспорта громадянина України № НОМЕР_1 в «Дії», пояснення ОСОБА_1 , згідно з якими прибув на кордон, де на прикордонному контролі його затримали, рапорт майстер-сержанта Р.Карабин від 12.04.2022, акт опитування затриманої особи від 12.04.2022 (згідно з яким особою зазначено, що не мав наміру уникати мобілізацію), заяву ОСОБА_1 від 13.04.2022 про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився. Представник особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив наявність події і складу адміністративного правопорушення, просив закрити провадження у справі. Вказав, що матеріалами справи не доведено диспозицію даної статті, намір ухилення особи від мобілізації, зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово у березні 2022 року перетинав кордон. Поряд з цим, постановою Виноградівського районного суду від 29.03.2022 у справі №299/1778/22 провадження у справі вже закривалось. Звернув увагу про невірне зазначення у тесті протоколу нормативних актів.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, заслухавши представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано як спроба незаконного перетинання державного кордону України. Наведено мету ухилення від мобілізації. У протоколі вказано про порушення ст. 4 Конституції України, cт.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року, ст. 2 Закону України «Про громадянство».

Статтею 4 Конституції України передбачено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено порядок перетинання державного кордону, зокрема, визначено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Статтею 12 Закону України «Про державний кордон України» визначено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Статтею 2 Закону України «Про громадянство України» передбачено принципи законодавства України про громадянство, зокрема, єдиного громадянства, згідно з яким принцип єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Сукупність зібраних у справі доказів не дозволяє з`ясувати об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення у чому полягає спроба незаконного перетину державного кордону, суб`єктивну сторону правопорушення, у справі не доведено ні події, а ні складу правопорушення, про вчинення якого складено протокол та у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_1 .

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 не пред`являв паспорт громадянина України, а пред`явив чинний паспорт громадянина Угорщини, який не є підробленим чи таким, що містить недостовірні відомості про особу. Згідно з актом опитування затриманої особи, ОСОБА_1 вказав, що не мав наміру уникнути мобілізації.

Відповідно до Європейської Конвенції "Про громадянство" від 06.11.1997 (ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006) Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст. 17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави-учаcниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини поняття «якість закону» (quality of law) охоплює такі характеристики відповідного акта законодавства як чіткість, точність, недвозначність, зрозумілість, узгодженість, доступність, виконуваність, передбачуваність і послідовність. Ці характеристики стосуються як положень будь-якого акта (норм права, які у ньому містяться), так і взаємозв`язку такого акта з іншими актами законодавства такої ж юридичної сили. При цьому норми права, що не відповідають критерію «якості закону» (зокрема, не відповідають принципу передбачуваності (principle of foreseeability) або передбачають можливість різного тлумачення та правозастосування), суперечать і такому елементу принципу верховенства права як заборона свавілля, а застосування таких норм може призвести до порушення конституційних прав особи та неможливість адекватного захисту від необмеженого втручання суб`єктів владних повноважень у права такої особи.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУПАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 204-1, 247, 283, 284, 287- 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда