ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 682/2361/21

Провадження № 33/4820/210/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лужняка Ю.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника Лужняка Ю.Г., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2022 року, з урахуванням постанови цього ж суду про виправлення описки від 23 лютого 2022 року,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 03.11.2021 року о 00 год 40 хв. в м.Славута по вул.Соборності керував автомобілем ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення огляду у медичному закладі відмовився. Таким чином ОСОБА_1 порушив п 2.5. Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Лужняк Ю.Г., в інтересах ОСОБА_1 , просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що постанова суду є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки під час його складання працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо його складання та допущено порушення процедури огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння.

В протоколі було зазначено дві ознаки вчинення адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортним засобом в стані сп`яніння та відмова особи, яке керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння, що є неприпустимо в розумінні санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, працівниками поліції допущено порушення вимог ст.256 КУпАП та п.9 розділу ІІ Інструкції №1376, а саме некоректно вказано місце складання протоколу та місце вчинення адміністративного правопорушення. В протоколі не конкретизовано, які саме матеріали до нього додаються.

Звертає увагу, що час вчинення адміністративного правопорушення, зазначений у протоколі не відповідає фактичному часу , який був зафіксований боді-камерою, розбіжність складає більше однієї години.

Вважає, що відеозапис не є належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП через відсутність часу зйомки та інших ідентифікуючих ознак відеофійлів.

Просить врахувати, що суд першої інстанції самостійно, без узгодження з учасниками справи направляв матеріали адміністративного правопорушення на доопрацювання.

Поза увагою суду залишилось, що працівники поліції під час складання протоколу не роз`яснювали ОСОБА_1 його права.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лужняка Ю.Г., які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених судом першої інстанції. Зокрема, відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №163252 від 03 листопада 2021 року, з якого вбачається, що того ж дня о 00 год 40 хв. в м.Славута по вул.Соборності керував автомобілем ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення огляду у медичному закладі відмовився. Таким чином ОСОБА_1 порушив п 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 03 листопада 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеоматеріалами, наданими працівниками поліції.

З наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що працівники поліції пропонували неодноразово пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд, затребував у працівників поліції інформацію про технічний пристрій, яким мало проводитися освідування. Після того, як йому було продемонстровано прилад ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я.

Така поведінка ОСОБА_1 правильно розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду, що і стало підставою для складання протоколу.

За приписами ч. 1.ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших обов`язкових реквізитів, зазначається суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому вказана суть адміністративного правопорушення, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 прав під час складання протоколу спростовуються змістом самого протоколу, де зазначено, що «громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП…». Однак, від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Інструкція, затверджена наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не передбачає обов`язкового долучення до протоколу направлення на медичний огляд.

Твердження апеляційної скарги про те, що відеозапис складається з семи файлів, що суперечить Інструкції, а тому такий відеозапис є недопустимим доказом у справі, є безпідставними, так як вказані файли містять інформацію, яка підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 року по справі 751/6069/19 визначив, що матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Підстав вважати складений протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом, позаяк час його складання передує часу вказаному на відеозаписі, на що вказує захисник в апеляційному суді немає, зважаючи, що неточність в часі його складання не вказує про наявність підстав вважати його недопустимим доказом.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, щодо різниці у часі між записами, в зазначеному протоколі, та відсутність даних за допомогою якого приладу зроблені вказані відеозаписи, не спростовують зафіксованої на відеофайлах інформації, яка підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та доведеності його вини у цьому правопорушенні.

З наявної в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №163252 від 03 листопада 2021 року убачається, що вказаний документ містить дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення ААБ №163252 від 03 листопада 2021 року відповідає положенням ст.ст. 256, 266 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції», та порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального чи матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний