Справа №461/1455/22
Провадження №3/461/1255/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., з участю представника митного органу Лубоцького Б.І., захисника адвоката Свищо С.М., розглянувши матеріали, я кі надійшли від Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий органом 4627, запис №759,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про порушення митних правил, 25.01.2022 о 21 год. 06 хв. у пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який здійснює перевезення зовнішньоекономічного вантажу на підставі договору оренди автомобіля №15/01/2022 від 15.01.2022, укладеного між ним та ТОВ «АВАНЕС БІЗПРО».

Для здійснення митного контролю громадянином ОСОБА_1 подано товаросупровідні документи:

-міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера від 25.01.2022 року;

-рахунок-фактура (Faktura eksportowa VAT) №FSE-9/01/2022/PH-EX від 25.01.2022 року;

-пакувальний лист (List pakowania) №FSE-9/01/2022/PH-EX;

-специфікація до товару (Specyfikacja towaru) №PC-1/01/2022/PH

- митна декларація Республіки Польщі (MRN) №22PL402010Е0099025.

Відповідно до поданих товаросупровідних документів, на митну територію України переміщуються в митному режимі імпорт товари «труби поліпропіленові, радіатори для центрального опалення, суміш проти замерзання, засіб догляду за димоходами, частини фільтрів. стрічка пристінна», за попередньою митною декларацією типу IМ ЕЕ №UA209000/2022/905337. Відправником та продавцем товару у товаросупровідних документах зазначена компанія «F.H.U.P. SOCHA» (37-500 Jaroslaw ul.Tarnowskiego 18a Polska), одержувачем та покупцем є ТОВ «АВАНЕС БІЗПРО» (Україна, 79035, Львівська обл., місто Львів, вул.Зелена, будинок 238, офіс 52). Товар переміщується у 106 упаковках, вагою брутто 1922,11 кг, а його вартість заявлена 21339,75 польских злотих, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 152456,55 гривень.

Також, громадянином ОСОБА_1 було заповнено та подано митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, яка була завірена штампом «Під митним контролем №284». У митній декларації ОСОБА_1 заявив про відсутність будь-яких товарів для декларування.

Під час здійснення митного контролю, у ході проведення часткового митного огляду транспортного засобу (акт митного огляду від 25.01.2022 №UA209040/2022/003139) у кабіні транспортного засобу виявлено документи, які не подавалися громадянином ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення, а саме:

- міжнародна товарно-транспортна накладна CMR без номера від 25.01.2022 року;

- рахунок-фактура (Faktura eksportowa VAT) №FSE-4/22/KOEX від 11.01.2022 року;

- міжнародна товарно-транспортна накладна CMR без номера від 25.01.2022 року;

- рахунок-фактура (Faktura eksportowa VAT) №FSE-9/22/KOEX від 25.01.2022 року;

- митна декларація Республіки Польщі (MRN) №22PL402010E0099017 від 25.01.2022 року.

Також, під час часткового митного огляду 25.01.2022, виявлено товар який не зазначений у товаросупровідних документах та попередній митній декларації, що подані до митного контролю, а також не вказані водієм у митній декларації для громадян, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №431.

Відповідно до виявлених документів, у транспортному засобі з реєстраційним номером НОМЕР_2 переміщується товар «паста для пайки, дріт м 'який, труба мідна, сантехнічні коліна, різьбові гнізда бездротового регулятору, струнні регулятори, фільтри з регулятором тиску, автоматичні вертикальні вентиляційні отвори, обмежувачі температури зворотного потоку... загальною кількість 55 упаковок та вагою брутто 591,05 кг.», та вартістю 10667,82 евро, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 342005,34 гривень. Відправником та продавцем товарів у виявлених товаросупровідних документах зазначена компанія «Euroterm TGS Sp. z o.o» (ul.Stefana Batorego 4 37-700 Przemysl Polska), а одержувачем та покупцем LLC «AVANES BIZPRO» (TOB «ABAHEC БІЗПРО») (Heroiv UPA str., House 72, office 939, 79018, Lviv).

На момент переміщення 25.01.2022 вказаного транспортного засобу через митний кордон України та подання до митного контролю та оформлення товаросупровідних документів у базах даних Львівської митниці були відсутні: попередня митна декларація з обсягом даних необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставления до митного органу призначення, і також загальна декларація прибуття - повідомлення митного органу про товари, призначені для звезення на митну територію України, у тому числі з метою транзиту, що містить відомості, необхідні для проведення аналізу ризиків з метою безпеки та надійності; які подаються до митного контролю та оформлення як підстава для пропуску товарів на митну територію України.

Враховуючи виявлені товаросупровідні документи, 01.02.2022 проведено повний митний огляд переміщуваного вантажу транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_2 (акт митного огляду №UA209040/2022/004292). У ході митного огляду встановлено, що у транспортному засобі, крім заявленого до митного контролю та оформлення за попередньою митною декларацією IМ ЕЕ №UA209000/2022/905337 товару, переміщується товар який не заявлений у поданих до митного контролю документах а саме: паста для пайки, дріт м`який, труба мідна, сантехнічні коліна, різьбові гнізда бездротового регулятору, струнні регулятори, фільтри з регулятором тиску, автоматичні вертикальні вентиляційні отвори, обмежувачі температури зворотного потоку. Кількість виявленого товару, маркування на упакуванні, опис, загальна вага та асортимент в повному обсязі збігається з описом товару зазначеним в документах, які було виявлено під час митного огляду кабіни, про що зазначено в акті митного огляду від 25.01.2022 №UA209040/2022/003139.

З метою перевірки документів, які було виявлено під час митного контролю, Львівською митницею 26.01.2022 листом №7.4-4/20-01/14/2100 скеровано відповідний запит до компанії «Euroterm TGS Sp. z o.o.» з метою підтвердження чи спростування факту експорту товарів з території Євросоюзу.

01.02.2022 засобами електронного зв`язку від компанії «Euroterm TGS Sp. z o.o.» отримано відповідь та копії документів, а саме:

- міжнародна товарно-транспортна накладна CMR без номера від 25.01.2022 на 17 упаковок товару вагою 106,55 кг.;

- рахунок-фактура (Faktura eksportowa VAT) №FSE-4/22/KOEX від 11.01.2022 року;

- міжнародна товарно-транспортна накладна CMR без номера від 25.01.2022 на 38 наковок товару вагою 484,50 кг.;

- рахунок-фактура (Faktura eksportowa VAT) №FSE-9/22/KOEX від 25.01.2022 року;

- митна декларація Республіки Польщі (MRN) №22PL402010E0099017 від 25.01.2022 року;

- підтвердження вивезення товару з Республіки Польщі за митною декларацією Республіки Польщі (MRN) №22PL402010E0099017 (KOMUNIKAT IE599 - Potwierdzenie wywozu) №22ІЕ599-274908 від 25.01.2022 року;

- контракт №01/12/2021 від 01.12.2021 укладений між компанією «Euroterm TGS Sp. z o.o» та TOB «ABAHEC БІЗПРО».

Відповідно до отриманих документів, підтверджено факт експорту виявленого та не заявленого до митного контролю та оформлення товару з території Євросоюзу компанією «Euroterm TGS Sp. z o.o» на адресу LLC «AVANES BIZPRO» (TOB «ABAHEC БІЗПРО») (Heroiv UPA str., House 72, office 939, 79018, Lviv).

Крім цього, отриманим від компанії «Euroterm TGS Sp. z o.o.» документом (підтвердження вивезення товару з Республіки Польщі за митною декларацією Республіки Польщі (MRN) ;-№22PL402010E0099017 (KOMUNIKAT IE599 - Potwierdzenie wywozu) №22IE599-274908 від 25.01.2022), підтверджено факт експорту товару у кількості 55 упаковок, вагою брутто 591,05 кг та вартістю 10667,82 евро, з території Євросоюзу та подання водієм ОСОБА_2 , як підстави для переміщення, рахунків-фактур, які були виявлені під час митного контролю.

Опитаний водій ОСОБА_1 у своїх поясненнях повідомив, що під час огляду його транспортного засобу було виявлено документи які він не подав до митного контролю та оформлення, оскільки був втомлений та не розумів, що робить.

Будь-які заходи щодо перевірки правдивості зазначених відомостей у товаросупровідних документах водієм ОСОБА_1 не вживалися, а також не вносилися жодні відмітки до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Враховуючи викладене, уповноважені особи митного органу вважають, що громадянин України ОСОБА_1 намагався перемістити через митний кордон України товари: «паста для пайки, дріт м 'який, труба мідна, сантехнічні коліна, різьбові гнізда бездротового регулятору, струнні регулятори, фільтри з регулятором тиску, автоматичні вертикальні вентиляційні отвори, обмежувачі температури зворотного потоку... загальною кількість 55 упаковок та вагою брутто 591,05 кг.», та вартістю 106667,82 евро, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 342005,34 гривень з приховуванням від митного контролю, шляхом поданням митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номерів, а також щодо найменування товарів та їх вартості, які необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Дії ОСОБА_1 посадовими особами митного органу кваліфіковані за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Свищо С.М. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке підтримав в судовому засіданні. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_1 не декларував переміщуваний товар, а згідно митної декларації типу ІМ ЕЕ № UA209000/2022/905337 декларантом є ТОВ «АВАНЕС БІЗПРО» через уповноважену особу ОСОБА_3 . Товаросупровідні документи, що були виявлені під час огляду співробітниками митниці у кабіні водія не містять неправдивих відомостей, оскільки перелік товару, що перевозився ОСОБА_1 повністю відповідає даним документам, отже вони є цілком достовірними. Зазначив, що у діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на незаконне переміщення товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номерів, а також щодо найменування товарів та їх вартості. В діях ОСОБА_1 відсутня також ознака об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, а саме, подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості. Отже, сторона захисту вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Львівської митниці Державної митної служби протокол підтримав, вказавши, що твердження сторони захисту є безпідставними, а тому просив не брати їх до уваги.

Заслухавши доводи представника митниці та захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з п. З ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність за даною статтею настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується прямим умислом особи на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, а об`єктивна сторона полягає в активних діях, зокрема, що стосується даної справи, подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів.

За правилами ст. 191 МК України перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Відповідно до ч. 2 ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 не подавав митному органу документи, що містять неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, їх маркування та номерів. Отже, в ході розгляду справи встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутня ознака об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, а саме, подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості.

Так, в ході судового розгляду не встановлено того, що будь-який з документів з числа тих які виявлені митним органом або подані водієм під час проходження митних процедур є недостовірними, нечинними або фіктивними. Більше того, як продавець так і покупець підтвердили митному органу достовірність виявлених документів.

Як вбачається з долучених до протоколу про порушення митних правил письмових пояснень ОСОБА_1 товаросупровідні документи, що були виявлені під час огляду співробітниками митниці у кабіні водія не були надані ним до митного контролю, оскільки він був втомлений і не розумів, що робить. При цьому, митний орган не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення. Більше того, в ході судового розгляду встановлено, що у ОСОБА_1 не було жодних причин чи необхідності вчиняти правопорушення, адже весь товар був зазначений у поданих попередньо декларантом документах, а ті документи, що були в наявності у ОСОБА_1 були цілком достовірними і легальними.

За правилами ч. 1 ст. 246 МК України з метою забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів в Україні діє процедура митного оформлення.

Частиною 1 ст. 248 МК України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

За змістом ч. 8 ст. 257 МК України, відомості до митної декларації вносить декларант.

Згідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

З митної декларації типу ІМ ЕЕ № UA209000/2022/905337 встановлено, що декларантом переміщуваного товару є ТОВ «АВАНЕС БІЗПРО» через уповноважену особу ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за подання недостовірних відомостей, зазначених у митній декларації. Крім цього, товаросупровідні документи, що були виявлені під час огляду співробітниками митниці у кабіні водія, не містять неправдивих відомостей, оскільки перелік товару, що перевозився ОСОБА_1 повністю відповідає даним документам, отже вони є достовірними та чинними.

При цьому, оцінюючи доводи представника митниці озвучені в судовому засіданні щодо неналежного декларування (недекларування) товарів, слід зауважити, що такі дії становлять окремий склад порушення митних правил, передбачений ст. 472 МК України.

При викладенні обставин правопорушення митний орган в протоколі зазначив, що на момент переміщення 25 січня 2022 року вказаного транспортного засобу через митний кордон України та подання до митного контролю та оформлення товаросупровідних документів у базах даних Львівської митниці були відсутні попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставления до митного органу призначення, а також загальна декларація прибуття - повідомлення митного органу про товари, призначені для ввезення на митну територію України, у тому числі з метою транзиту, що містить відомості, необхідні для проведення аналізу ризиків з метою безпеки та надійності, які подаються до митного контролю та оформлення як підстава для пропуску товарів на митну територію України.

Митний орган зазначив у протоколі, що згідно ч.ч. 1-3 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Статтею 194-1 МК України передбачено, що до митного органу, у зоні діяльності якого розташовано пункт пропуску через державний кордон України, де товари вперше перетнуть митний кордон України, до прибуття таких товарів на митну територію України, у тому числі в митному режимі транзиту, з дотриманням строків, встановлених ст. 194-2 МК України подається загальна декларація прибуття.

За змістом п. 5 ст. 194-2 МК України, залежно від засобів та способів переміщення товарів через митний кордон України загальна декларація прибуття подається з дотриманням визначених строків, а саме, для перевезення товарів автомобільним транспортним засобом - не пізніше ніж за одну годину до прибуття товарів у перший пункт пропуску на митній території України.

Отже, митний орган у протоколі про порушення митних правил зазначає про встановлений факт недекларування товару у передбаченому законом порядку, що підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Відтак, кваліфікація правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України згідно обставин, викладених в протоколі про порушення митних правил, також є невірною.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил, передбачені ч.1 ст. 483 МК України.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що дії ОСОБА_1 не містять складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків ("Коробов проти України" від 21.10.2011 року).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Відповідно до ч.4 ст.3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 МК України).

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 6 Конвенції встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, враховую те, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Отже, адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією товарів, а також товарів, транспортних засобів, мають каральний і стримуючий характер.

Водночас, розмір штрафу в даній категорії справ інколи перевищує розмір штрафів визначених санкцією окремих статей Кримінального кодексу України.

Таким чином, адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статті 483 МКУ може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній(в даному випадку особа відносно якої складено протокол) вчинив правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні (в даному випадку на митний орган), і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до відповідальності.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення(в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд, виходячи із загальних засад державної митної справи, законності, презумпції невинуватості, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, вважає, що під час розгляду даної справи не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та враховуючи вимоги закону щодо того, що усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягається до відповідальності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

З урахуванням наведеного, провадження по справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України - закрити.

Вилучений, згідно протоколу №0220/20900/21 від 01.02.2022 року товар, а також: міжнародну товарно-транспортну накладну CMR без номера від 25.01.2022 року, рахунок-фактуру (Faktura eksportova VAT) №FSE-4/22/KOEX від 11.01.2022 року, міжнародну товарно-транспортну накладну CMR без номера від 25.01.2022 року, рахунок-фактуру (Faktura eksportova VAT) №FSE-9/22/KOEX від 25.01.2022 року, митну декларація Республіки Польщі (MRN) №22PL402010E0099017 від 25.01.2022 року після набрання постановою законної сили повернути ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.