Справа № 352/29/22
Провадження № 33/4808/171/22
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ХОМИНЕЦЬ М. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Челій-Пушкар О.І.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 23 грудня 2021 року о 21 год. 56 хв. по вул. Галицькій в с. Угринів Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Ніссан», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою з зв`язку з порушенням норм матеріального на процесуального права. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме водій здійснював керування 23 грудня 2021 року та від якого огляду водій відмовився. Вказує, що в ньому також дописано час вчинення правопорушення, оскільки на копії протоколу, який йому вручений година вчинення правопорушення не вказана. Пояснює, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під його керуванням. Під час спілкування поліцейські не вказали на конкретне порушення Правил дорожнього руху. В подальшому стали вимагати документи, проходження огляду на стан сп`яніння. На місці зупинки жодні постанови відносно нього не виносились, розгляд справи не відбувався, постанова йому вручена не була (постанова отримана поштою і оскаржена ним). Докази, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутні, навпаки відеозапис підтверджує, що здійснюючи поворот в сторону заправки «ОККО» він подав світловий сигнал покажчиком повороту. Вважає дії поліцейських упередженими та незаконними. Зауважує, що спочатку він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча спеціальний прилад для проходження огляду на місці зупинки йому не давали, однак в подальшому погодився пройти огляд в медичному закладі. Зазначає, що не дивлячись на це, поліцейські склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стверджує, що проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, де має бути вказано конкретний заклад, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, точний час видачі. У разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду, поліцейський має право скласти протокол. Пояснює, що на місці зупинки йому не пропонувались (не надавались) технічні засоби для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, направлення для проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я не вручалось, для ознайомлення не надавалось. Зазначає, що у направленні, яке долучено до матеріалів справи, не вказано заклад охорони здоров`я, в який він ніби-то направлявся для огляду, хоча зазначено, що його туди доставив інспектор. Наголошує, що факт його відмови від проходження огляду у медичному закладі не доводиться матеріалами справи. Звертає увагу, що пояснення свідків, зазначених у протоколі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , стосуються водія ОСОБА_1 , в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння взагалі не зазначено особу водія. Вважає, що за таких обставин неможливо зробити висновок про те, які саме особи були свідками вчинення правопорушення. Вказує, що хоча судом було задоволено клопотання про виклик свідків, свідки допитані не були, суперечності не усунуто. Посилається на те, що на диску, який долучено до матеріалів справи, містить три фрагменти відеозапису, які не відображають всього часу спілкування працівників поліції з правопорушником, запис не є безперервним, на одному із записів відсутнє зазначення дати та часу відеофіксації, а в протоколі не вказано, які саме матеріали додаються та яким пристроєм здійснено відеозапис. За таких обставин, відеозаписи не можуть бути належними та допустимими з урахуванням позиції Верховного Суду. Зауважує, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Підсумовує, що суддею суду першої інстанції всі обставини справи не з`ясовані, окремим доказам надана неналежна оцінки, інші залишились поза увагою.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Челій-Пушкар О.І. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Челій-Пушкар О.І., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2021 року серії ААБ № 031968 (а.с. 1) ОСОБА_1 23 грудня 2021 року о 21 год. 56 хв. в с. Угринів по вул. Галицькій керував транспортним засобом марки «Ніссан», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився в присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 2); пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23 грудня 2021 року (а.с. 4, 5); копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 23 грудня 2021 року серії БАА № 956200(а.с. 6); компакт-диск з відеозаписами (а.с. 8) та інші.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від (а.с. 3) на місці зупинки транспортного засобу огляд з використанням спеціального технічного засобу водія, у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук не проводився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 2) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд не проводився.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23 грудня 2022 року (а.с. 4, 5), останні зазначили, що в їх присутності поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Останній відмовився від проходження тесту та проїхати до закладу охорони здоров`я. На нього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 подав письмові пояснення про те, що він був присутній при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , дана особа можливо була в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 спочатку відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак згодом, після підписання протоколу на пояснень, погодився пройти такий огляд.

Згідно з копією постанови від 23 грудня 2021 року серії БАА № 956200(а.с. 6) поліцейським на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що він 23 грудня 2021 року о 22 год. 00 хв. в с. Угринів по вул. Галицькій керував транспортним засобом марки «Ніссан», номерний знак НОМЕР_1 , та перед зміною напрямку руху не увімкнув показник повороту, чим порушив п. 9.2. Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту долучено копію рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2022 року, яким скасовано цю постанову та закрито провадження через недоведеність вини позивача у вчиненні правопорушення.

На відеозаписах, що на компакт-диску «DVD-R» (а.с. 8), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, зокрема: рух транспортного засобу марки «Ніссан», номерний знак НОМЕР_1 , процес його зупинки; як поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», останній відмовляється; як поліцейський пропонує ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження такого огляду, останній відмовляється; поліцейський повідомляє про складення протоколу, роз`яснює права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; присутність двох свідків.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Встановлено, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Доходжу висновку, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З огляду на виявлення передбачених п. 3 Розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується доказами в матеріалах справи, поліцейські мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

Звертаю увагу, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок.

За змістом письмових матеріалів справи та відеозаписів ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку - як з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров`я.

Такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та підстава для складення протоколу.

Те, що ОСОБА_1 в подальшому вказав, що бажає пройти огляд, не спростовує фактичних даних щодо відмови його як водія транспортного засобу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння на вимогу поліцейського.

Підстав вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

У протоколі відносно ОСОБА_1 чітко сформульовано суть порушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги щодо змісту протоколу не містять приписів про необхідність внесення в нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, що долучений до нього як доказ.

Доводи апелянта відносно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також самого газоаналізатора, не є слушними, оскільки такий акт є підтвердженням проведеного поліцейським огляду водія на місці зупинки транспортного засобу та його результатів, ОСОБА_1 такий огляд не проходив.

Жодних приписів про те, що поліцейські повинні вручити водієві письмове направлення на огляд до закладу охорони здоров`я не містить ні ст. 266 КУпАП, ні Інструкція, ні Порядок.

Також, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, доводи сторони захисту відносно направлення, а саме відсутності в ньому вказівки на конкретний заклад та точного часу його видачі, не впливають правильність висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у вину згідно з протоколом.

Апелянт наголошує, що пояснення свідків стосуються водія ОСОБА_1 , проте вважаю, що прізвище водія « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 » вказано помилково, що є очевидною опискою.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, узгоджуються з іншими доказами, в тому числі змістом відеозаписів.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Оскільки під час відмови від проходження у встановленому законом порядку ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, то наявність свідків в даному випадку не була обов`язковою.

Більш того, суддя суду першої інстанції задовольнив клопотання про виклик допит свідків, однак їх не було допитано з об`єктивних причин, що не вплинуло на повноту та всебічність з`ясування обставин даної справи.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними.

На записах з відеореєстратора службового автомобіля зазначений час і дата відповідають даним у протоколі, а далі відображення подій продовжилось на відеозаписі з іншого технічного пристрою, вони зафіксовані у хронологічній послідовності, містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Сторона захисту не заперечувала, що на відео відображений саме ОСОБА_1 , і що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія.

Доводи сторони захисту відносно відеозаписів події правопорушення, а саме, що їх здійснено не спеціальним технічним пристроєм, з перервами, є непереконливими, такі недоліки не є суттєвими.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, під час апеляційного розгляду не встановлено порушень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, в частині дотримання порядку застосування відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі. Формування тривалого відеозапису з кількох відеофайлів є звичайним технологічним процесом, обумовленим особливістю та алгоритмом роботи відповідних відеореєстраторів.

Також, за змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи відносно відеозаписів з посиланням на висновки Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Проте, положення КАС України застосовуються при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, які, зокрема, виникають у зв`язку з винесенням постанов у справах про адміністративні правопорушення іншими уповноваженими органами (посадовими особами), а не судом. КАС України не регулює провадження у справах про адміністративні правопорушення в судах.

Апелянт посилається на те, працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під його керуванням, він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та його не було відсторонено від керування транспортним засобом, однак такі доводи є голослівними, адже ці обставини не підлягають встановленню, перевірці, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування транспортним засобом особою та її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сторона захисту не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не було допущено порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху - він погодився на вимогу поліцейського та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт його як особи, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5.Правил дорожнього руху.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло