Справа № 456/738/22
Провадження № 3/456/535/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2022 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Шрамко Р. Т. , розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 08.02.2022 о 09 год. 45 хв., в м. Стрий по вул. Болехівська, здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, транспортним засобом «Renault Scenic» номерний знак НОМЕР_1 , без державної реєстрації, як суб?єкта господарювання та без ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності з метою отримання прибутку, чим порушив п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської дяльності» та ст. 9 ЗУ «Про автомобільний транспорт», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою вину визнав, просив суворо не карати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.164 КУпАП адміністративним правопорушенням є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вина ОСОБА_1 , у вчиненому правопорушенні доведена поясненням ОСОБА_1 , та іншими матеріалами справи.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, вважаю доведеним факт порушення правил господарської діяльності ОСОБА_1 , тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Під малозначністю вчинення адміністративного правопорушення слід розуміти такі дії, які в результаті їх вчинення не спричинили значної шкоди охоронюваним законом інтересам.

Тобто, при розгляді справи суд зобов`язаний перевірити всі обставини адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тощо. Аналіз та правова оцінка зазначених даних дозволяють вирішити питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності й можливість обмежитися усним зауваженням.

Положення ст. 22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника, характеру і обставин вчинення правопорушення, так і можливість пом`якшення та навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 , правопорушення, особу правопорушника, зважаючи на те, що вчинене ним правопорушення за своїм характером та наслідками не становить великої суспільної небезпечності, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, а тому є малозначним, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням відповідно до ст.22 КУпАП із закриттям провадження у справі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Р. Т. Шрамко