Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №:511/727/22

Номер провадження 3/511/476/22

"27" квітня 2022 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Панчук А . І, розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП України в Одеській області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2022 року біля 22 години 10 хвилин за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 відносно свого співмешканця ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство, а саме: в стані алкогольного сп`яніння висловлювалася нецензурною лайкою та намагалася вдарити, чим завдала психологічної шкоди потерпілому.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася.

Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується:-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 454857 від 27 квітня 2022 року; -електронним рапортом; -поясненнями ОСОБА_2 від 26 квітня 2022 року; -поясненнями ОСОБА_1 від 26 квітня 2022 року; -довідкою лікаря КНП "Роздільнянська центральна районна лікарня " №53 від 26.042022 рлку відповідно до якої у ОСОБА_1 , виявлено 2,04% алкоголю у крові.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За встановлених обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, який передбачений частиною 1 статті 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Крім того, положення статті 40-1 КУпАП визначають, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Закон України «Про судовий збір» встановлює, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,2 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 496,2 гривень на користь держави.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районий суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: А. І. Панчук