П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.04.2022 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

09.01.2022 року близько 05 год. 00 хв. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері психологічне домашнє насильство, а саме виражався її сторону нецензурною лайкою, чинив моральний та психологічний тиск, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 17.02.2022 року, 14.03.2022 року, 08.04.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце таких шляхом надсилання повісток на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 . Більше того, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликалася в судові засідання шляхом розміщення на сайті судової влади (https://fk.lv.court.gov.ua/sud1326/) повістки про виклик в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, його поведінку суд вважає свідомим затягуванням розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та уникнення адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 105477 від 09.01.2022 року; заяву потерпілої ОСОБА_2 від 09.01.2022 року про вчинення правопорушення, в якій остання просить вжити заходів до сина - ОСОБА_1 , який 09.01.2022 року виражався в її бік нецензурною лайкою, чинив моральний та психологічний тиск; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09.01.2022 року, згідно якої поліцейським оцінено рівень небезпеки у зв`язку із вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства як низький; терміновий заборонний припис від 09.01.2022 року серії АА № 042352, яким кривднику ОСОБА_1 на 3 доби заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - ОСОБА_2 , - суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Оцінюючи вищевказані документи і пояснення, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: дані про особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка доведена повністю. Саме тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.