ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/475/22 Справа № 199/217/22 Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф.М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Сербіна Б.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 30 грудня 2021 року о 15 год. 20 хв. в районі електроопори № 269 по вул. Донецьке шосе у м. Дніпрі ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswsgen Transporter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та у порушення вимог п. 10.1 ПДР України при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом KIA Carens, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку праворуч, який в свою чергу продовжив некерований рух та скоїв наїзд на автомобіль Honda Accord, держаний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який стояв без руху. Внаслідок ДТП три транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми вказаними діями ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Сербін Б.О. просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що з оскаржуваним рішенням суду не погоджується, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, в обґрунтування рішення покладено недопустимі докази, при цьому винуватість його підзахисного не доведена поза розумним сумнівом.

Одночасно вказує, що працівниками поліції у фабулі протоколу не відображено всіх істотних ознак складу правопорушення, які утворюють об`єктивну сторону, зокрема не зазначено, як рухалися автомобілі, а також допущено неточності та помилки при його складанні, зокрема зазначений свідок ОСОБА_5 не був присутнім на місці події, оскільки взагалі відсутній його підпис в протоколі.

На думку апелянта, у протоколі не зазначено чітко, у чому саме виразилося порушення вимог п. 10.1 ПДР України з боку ОСОБА_1 , не вказано, яким саме чином він змінив напрямок руху, і яка небезпека для руху була для нього у цей момент.

Крім того зазначає, що схема ДТП складена неточно, у ній відсутні належні дані стосовно автомобілів - учасників пригоди, а додана до неї фототаблиця також не є належним доказом, оскільки не містить інформації про дату та час події.

Вказує, що суд самостійно змінив фабулу правопорушення, зазначивши, що транспортний засіб Kia Cerens під керуванням водія ОСОБА_2 рухався в попутному напрямку праворуч.

Зазначає, що судом не було надано належної оцінки діям інших водіїв, на чому він наголошував в суді першої інстанції, оскільки на його думку, в діях водія ОСОБА_6 вбачається порушення п. 12.3 ПДР України.

ОСОБА_1 , захисник Сербін Б.О. та потерпілий ОСОБА_6 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючиз урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи, та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця події та фототаблицею до неї; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та самого ОСОБА_1 .

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Доводи апеляційної скарги захисника Сербіна Б.О. про те, що фабула протоколу не відображає всіх ознак інкримінованого правопорушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично зважаючи на те, що наявний в матеріалах провадження протокол містить у собі чіткий та послідовний виклад фактичних обставин події, який дає можливість зрозуміти сутність обвинувачення. Доводи захисника про зворотне є його суб`єктивною думкою, яка не грунтується на дійсному змісті вказаного протоколу.

На думку суду апеляційної інстанції, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про те, що саме ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України, а саме при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, та допустив зіткнення з транспортним засобом KIA Carens, державний реєстраційний НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у попутному напрямку праворуч, який в свою чергу продовжив некерований рух та скоїв наїзд на автомобіль Honda Accord держаний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який стояв без руху.

Наведені обставини поза розумним сумнівом підтверджується зокрема особистими поясненнями ОСОБА_1 , наявними в матеріалах справи, в яких він вказав, що керуючи автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_4 , по вул. Донецьке шосе зі сторони вул. Дементьєва в бік вул Передової, рухаючись в середній смузі для руху, включив покажчик повороту праворуч і почав перестроювання, при цьому з правої сторони побачив автомобіль KIA Carens, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався позаду, і при перестроюванні почув удар, після чого зупинився.

Ці його пояснення повністю узгоджуються із показаннями потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , схемою ДТП та змістом протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 , побачивши автомобіль Кіа, який рухався позаду на смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися, і якому він міг своїм маневром створити перешкоду у русі, не впевнився у безпечності своїх дій та продовжив здійснювати розпочатий маневр, що потягло зіткнення автомобілів.

Що стосується незгоди апелянта з наявною в матеріалах провадження схемою місця ДТП, то ці доводи є необгрунтованими, оскільки остання була складена в присутності всіх учасників ДТП, з відображенням встановлених даних, і підписана всіма учасниками дій, зокрема самим самим ОСОБА_1 , без зауважень.

Посилання захисника на наявність у діях інших водіїв порушень ПДР суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки останні у цьому провадженні не обвинувачуються у вчиненні будь-яких правопорушень, а отже вирішення питання про їх винуватість виходить за межі судового розгляду у даній справі. Натомість винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні є доведеною поза розумним сумнівом.

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами вони не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З урахуванням наведеного вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Сербіна Б.О. залишити без задоволення.

Постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

Апеляційного суду А.А. Мазниця