Номер провадження: 33/813/508/22
Номер справи місцевого суду: 947/4233/22
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2022 року в адміністративній справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (Вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (Чотириста дев`яноста шість) грн. 20 коп.

Не погодившись із постановою суду 21.02.2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої просить суд рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2022 року - скасувати.

Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, невмотивованою та такою, що постановлена при неповному та неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи, без ретельного дослідження та оцінки доказів, а також, що постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

ОСОБА_2 вказує, що його не було належним чином сповіщено про дату, час та місце розгляду справи, чим позбавив апелянта можливості на захист та реалізацію прав щодо висловлення заперечень та надання доказів.

Так, апелянт зазначає, що у постанові суду першої інстанції лише перелічені докази на які посилався суд при винесенні оскаржуваної Постанови, однак належної правової оцінки їх змісту судом не надано, та у постанові не зазначив, яким саме чином наявні у справі докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, чим в порушення приписів cm. 245 cm. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення та недотримання засад верховенства права, законності й обґрунтованості судового рішення Київський районний суд м. Одеси дійшов помилкового висновку стосовно визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124КУпАП.

ОСОБА_1 вказує, що з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду першої інстанції вбачається. що відеозапис є майже єдиним доказом зіткнення, що забезпечує доказову базу матеріалів справи.

Разом з тим. Матеріали справи не містять інформації щодо ступеня пошкодження транспортних засобів. Крім того, апелянт зазначає на відсутність огляду його автомобіля.

З огляду на зазначене, а також те, що на думку апелянта матеріали справи містять суттєві протиріччя, які судом першої інстанції було залишено поза увагою, ОСОБА_1 просить суд прийняти постанову, якою матеріали адміністративного провадження за чт. 124 КУпАП повернути до управління поліції в Одеській області для проведення додаткової перевірки.

18 квітня 2022 року в судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань не подавали.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенції) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 221719 від 20.01.2022 року вбачається, що Водій ОСОБА_1 17.12.2021, близько 16.19, керуючи автомобілем Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по перехрестю вул. Фонтанська дорога та пр.Адміральський в м. Одесі, в порушення п.8.4 Правил дорожнього руху України під час виїзду з перехрестя, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах» та горизонтальної дорожньої розмітки 1.18, зі смуги, з якої дозволяється рух лише ліворуч, поїхав прямо, та допустив зіткнення із автомобілем Opel Omega, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався праворуч по своїй смузі для руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , він рухався на автомобілі Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , по Фонтанській дорозі зі сторони 4-ї ст.Фонтанської дороги в напрямку 5-ї станції Фонтанської дороги. На час надання ним пояснень працівнику поліції, а саме 20.01.2022, ОСОБА_1 пояснив, що не пам`ятає, з якої смуги він здійснив рух через перехрестя. Але коли він проїхав перехрестя він побачив, що з правої сторони до його автомобіля наближається автомобіль чорного кольору і він зупинився. Він ніякого пошкодження не відчув та з автомобіля не виходив. З керованого ним автомобіля вийшов пасажир, який поспілкувався з водієм іншого автомобіля, повернувся та повідомив, що він, ОСОБА_1 , може їхати, оскільки претензій ні у кого не має. 20.01.2022 він з`явився на виклик до УПП в Одеській області для з`ясування обставин ДТП.

Згідно письмових пояснень потерпілого ОСОБА_3 він 17.12.2021 приблизно о 16.20 год. рухався на автомобілі Opel Omega, державний номерний знак НОМЕР_2 , по Фонтанській дорозі зі сторони 4-ї станції Великого Фонтану в напрямку 5-ї ст.Великого Фонтану по смузі, з якої дозволяється рух прямо. На перехресті з пр.Адміральський автомобіль Mazda 6, який рухався в смузі для руху лише ліворуч, продовжив рух прямо та допустив зіткнення з задньою лівою частиною керованого ним автомобіля. Інший автомобіль отримав пошкодження передньої правої частини.

Дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення транспортних засобів, оскільки ОСОБА_1 під час виїзду з перехрестя Фонтанська дорога та пр. Адміральський (5 ст. Великого Фонтану), здійснив рух прямо зі смуги, з якої дозволений рух лише ліворуч. Вказане чітко вбачається з відеозаписів наявних в матеріалах справи. При цьому ОСОБА_1 , перетинаючи суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка розмежовує смуги і напрямки транспортних потоків, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався праворуч від нього прямо по смузі, по якій дозволений рух прямо. Саме неуважні дії ОСОБА_1 призвели до наслідків у виді пошкодження транспортних засобів.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому, незважаючи на невизнання ним вини, підтверджується сукупністю доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями потерпілого та диском з записом обставин ДТП тощо. Всі ці докази в сукупності спростовують пояснення ОСОБА_1 про обставини ДТП, неоднозначні пояснення про те, що він не пам`ятає, по якій смузі для руху він рухався, і явно свідчать про його винуватість.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбачає не лише умисні дії, а й дії вчинені з необережності, що в даному випадку і допустив водій ОСОБА_1 , тому доводи захисника.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу оскільки зводять до переоцінки доказів, та направлені на незгоду з постановою суду першої інстанції.

Будь-яких належних та допустимих доказів на заперечення вини ОСОБА_1 апелянтом суду не надано.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апелента щодо його неналежного сповіщення про розгляд справи з огляду на те, що ОСОБА_1 було сповіщеного про дату, час та місце розгляду справи про що свідчить довідка (а.с. 17) наявна в матеріалах справи про направлення СМС повідомлення на номер НОМЕР_3, який було вказано апелянтом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд відхиляє також доводи апелянта щодо направлення справи до управління поліції в Одеській області для проведення додаткової перевірки з огляду на відсутність вказаних повноважень у суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк