Провадження №3/447/7/22
Справа №447/3262/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2022 м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М.М.

розглянувши матеріали , які надійшли з ВП № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130, КУпАП,-

встановила:

ОСОБА_1 25.09.2021 об 23 год.00 хв. у с. Стільсько по вул. Шевченка,46 передав керування транспортним засобом Lifan CityR 200 водію ОСОБА_2 , який в с. Стільсько по вул. Шевченка,46 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом медичного огляду № 136 від 26.02.2021 Миколаївської МЛ, чим порушив вимоги п. 2.9 (Г) ПДР України , за, що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в суд не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, вважаю, що відповідно до ч.1ст.268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відповідно до п.п. 2.9. «Г» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Стаття 266 КУпАП передбачає порядок проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 172002 від 04.10.2021 , висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного ,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, копією постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2 ст. 126 КУпАП, письмовими поясненнями свідків, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , записом події на CD-диску.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд дійшов висновку, що такі є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, підтверджують існування обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченого законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 заперечуючи вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначає, що транспортним засобом керував він, а не ОСОБА_2 . Жодних належних доказів на підтвердження вказаного твердження особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду не подано, як і не спростовано обставин, викладених в протоколі серії ААБ № 172002 від 04.10.2021.

Відтак, наведене викликає у суду сумніви в правдивості показань особи, що притягається до відповідальності та свідчить про бажання останнього уникнути відповідальності, передбаченої законом.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Друзюк М. М.