Справа № 523/3656/22
Номер провадження 3/523/3084/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2022 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2022р. приблизно о 17 год. 10 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ваз 2101», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: вул. Ак.Воробйова, буд. 13, м.Одеса, в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.

Зі згоди водія огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у медичному закладі лікарем-наркологом, що підтверджується висновком медзакладу №000138 від 10.02.2022р.

За вказаними обставинами складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№0305135 від 10.02.2022р.,

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи, з заявами про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Окрім цього, актуальна інформація щодо стану розгляду справи міститься на сайті Судової влади України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, суддя прийшла до висновку, що дії особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, поліцейським були кваліфіковані вірно, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.23 ЦПК України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як передбачено положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.

Матеріалами адміністративної справи встановлено, що згідно облікових даних інформаційного порталу Національної поліції (Армор), громадянин ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а тому не може бути позбавлений спеціального права - права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.24,п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року за №14, «…Суди не в праві застосовувати позбавлення прав тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права, або взагалі його не мала.»

Приймаючи до уваги характер та обставини скоєння інкримінованого правопорушення, ступінь вини останнього та його особу, суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, 130, 268, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Cтягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя