Справа 556/2495/21
Номер провадження 3/556/31/2022
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2022 року смт.Володимирець

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Вараського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем магазину «Супер» жительки АДРЕСА_1 , ,-

ст.156 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Володимирецького районного суду Рівненської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 156 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до протоколу серії ВАБ №896906, 07 грудня 2021 року об 11-15 годині ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Супер» який розташований в смт.Володимирець, Рівненської області здійснила продаж тютюнових виробів, які не мають марок акцизного податку.

ОСОБА_1 , та її захисник на розгляд справи про адміністративне правопорушення в судове засідання не з`явились, захисник особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності адвокат Карпач О. надала письмові пояснення, в яких вказувала, що ОСОБА_2 , яка працює продавцем за договором найму і не є фізичною особою-підприємцем або іншим суб"єктом підприємницької діяльності, не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП. Просила закрити провадження у даній справі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП України участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч.1 ст.156 КупАП України не є обов`язковою.

Суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП України.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

На думку суду, відповідно до п. 1 ст. 263 Господарського кодексу господарсько-торговельною є діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання в сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. У п. 3 ст. 263 цього Кодексу наведено форми господарсько-торговельної діяльності, які можуть здійснювати суб`єкти господарювання: матеріально-технічне постачання і збут; енергопостачання; заготівля; оптова торгівля; роздрібна торгівля і громадське харчування; продаж і передача в оренду засобів виробництва; комерційне посередництво в здійсненні торговельної діяльності; інша допоміжна діяльність по забезпеченню реалізації товарів (послуг) у сфері обігу.

Відповідно до пп. 4.4 п. 4 ДСТУ 4303:2004 роздрібна торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг.

Згідно з п. 1 ст. 698 Цивільного кодексу за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним (п. 2 цієї статті Кодексу).

Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

У ч.2ст.55 ГК України зазначено, що суб`єктами господарювання є громадяни України, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

За змістом ч.1 ст.156 КУпАП, адміністративна відповідальність за даною нормою настає для суб`єкта господарювання, а не для будь-якої особи.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець, тобто є суб`єктом господарювання.

У ч. 2 ст. 251 КУпАП зазначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Леванте проти Латвії» неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність у справі в достатньому обсязі належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, яке їй інкримінується, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що в її діях не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

В зв`язку з закриттям провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, речі, вилучені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення підлягають поверненню володільцю.

Керуючись ч.1 ст.156, ст.ст. 247, 265, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені 20 пачок (двадцять) пачок сигарет «Marlboro» та 10 (десять) пачок сигарет «Compliment» повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Іванків О.В.