Дата документу 20.04.2022 Справа № 645/173/22
Провадження № 3/554/794/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 квітня 2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 070529 від 12 січня 2022 року (далі - Протокол), складеного старшим ДОП СПВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Склярем С. С., 08 січня 2022 року, о 11 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «АТБ-Маркет», що знаходиться в м. Харкові, по вул. П. Григоренка, 2/146, скоїла дрібну крадіжку продуктів харчування.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Ініціатором складення Протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП, відповідно до якої, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання порушниця не викликалася, оскільки процедуру притягнення її до відповідальності ініціатором складення протоколу вчинено з порушенням встановлених законом вимог.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

19 квітня 2022 року на виконання розпорядження голови Верховного Суду В. Князєва «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року та продовженого Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022 з Фрунзенськогоо районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями у цей же день була передана в провадження судді Савченка А. Г.

Дослідивши Протокол та матеріали додані до нього, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 280 КУпАП, зокрема, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення Протоколу були грубо порушені.

Відповідно до чинного законодавства відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлена за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Суд зазначає, що Протокол має суттєві недоліки. У ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 51 КУпАП, оскільки не розкрито зміст порушення, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на норму, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та позбавляє суд можливості оцінювати ці дії як правопорушення, виходячи із наявності його складу.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 10 КупАП аміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що вчиняє дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Як доказ, ініціатором складення Протоколу на розгляд суду надано письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких остання повідомила, що 08 січня 2022 року, перебуваючи в магазині «АТБ-маркет», що знаходиться в м. Харкові, по вул. П. Григоренка, 2/146, в торгівельному залі поклала до сумки хліб, картоплю та корм для котів, однак на касі виклала з сумки та розрахувалася лише за хліб та картоплю, а щодо корму для котів просто забула, внаслідок чого й була зупинена охоронцем. Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 за обставин та обстановці, зазначені в Протоколі, діяла умисно та усвідомлювала протиправний характер своїх дій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, тобто склад правопорушення є матеріальним.

Протокол взагалі не містить відомостей про найменування майна, яке саме було викрадено ОСОБА_1 та його вартості, що унеможливлює визначення розміру збитків та впливає на суспільну небезпечність з позиції визначення виду правової відповідальності (адміністративної або кримінальної).

Відповідно до ст. 51 КУпАП, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить грошову суму в розмірі 17 гривень, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правоих актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Враховуючи, що Протокол не містить інформації про розмір збитків, завданих ОСОБА_1 нібито вчиненим нею діянням, суд позбавлений можливості визначити чи є розмір крадіжки дрібним відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства.

Наведене свідчить, що в діяннях ОСОБА_1 відсутня як суб`єктивна, так і об`єктивна сторона складу інкримінованого їй правопорушення, що виключає відповідальність особи, так як відсутній його склад в цілому.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 інкримінованого їй адміністративного правопорушення ініціатором складення Протоколу не надано, а тому констатація факту вчинення нею адміністративного правопорушення в Протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до пунктів 6, 7 розділу ІІ Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерством внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року (далі - Інструкція), усі реквізити Протоколу заповнюються розбірливим почерком державною мовою. Не допускаються закреслювання або виправлення відомостей, що заносяться до Протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як Протокол підписаний особою, відносно якої він складений.

Однак, всупереч вимогам Інструкції, Протокол заповнений вкрай нерозбірливим почерком, який практично не піддається прочитуванню, що позбавляє суд можливості зрозуміти його зміст, оформлений неохайно та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості брати його до уваги як доказ по справі. Крім того, в Протоколі наявне виправлення та наведення, зокрема статті адміністративного правопорушення, що є неприпустимим.

Крім того, всі долучені ініціатором складення Протоколу до матеріалів справи копії документів не засвідчені належним чином, у зв`язку з чим суд не приймає їх як належні та допустимі докази у справі.

Разом із тим, Протокол у відповідній графі не містить інформації стосовно особи потерпілого, якій завдано матеріальну шкоду, даних про наявність свідків або очевидців, чи їх відсутність. Також, ініціатором складення Протоколу не здійснено відео чи фотофіксацію вчиненого особою правопорушення.

Суд звертає увагу, що Протокол відносно ОСОБА_1 був складений лише 12 січня 2022 року, в той час як правопорушення, що їй інкримінується, було вчинено 08 січня 2022 року, тобто в порушення вимог абзацу 2 ст. 254 КУпАП, що є недопустимим.

Таким чином, при складанні Протоколу уповноваженою на це особою допущено порушення вимог ст. ст. 256 та 254 КУпАП, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України.

З цих підстав, враховуючи обставини складення Протоколу, беручи до уваги докази, надані до суду, в їх сукупності, та встановлення факту порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законодавством України.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку притягнення особи до відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд також враховує вимоги ч. ч. 1 та 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у Протоколі, днем вчинення адміністративного правопорушення, ініціатором його складення зазначено 08 січня 2022 року, а відтак, враховуючи, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 не є триваючим, то з моменту його вчинення минуло понад три місяці. Таким чином, на момент розгляду справи спливли строки для накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю і з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко