ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/234/22

3/609/161/2022

28 квітня 2022 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 051452 від 26.02.2022 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 26 лютого 2022 року о 22 годині 20 хвилин на автодорозі Р-26 Шумськ-Кременець в с. Бірки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6820 ARLK-0005 погодився. Проба позитивна 1,64% проміле. В медичний заклад проїхати категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що 26 лютого 2022 року він на належному йому автомобілі Форд Фокус повертався із с. Людвищі в с. Цеценівка, Кременецького району Тернопільської області, оскільки там допомагав у ремонтних роботах будинку. За кермом сидів інший чоловік, оскільки він позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП і весь час бере із собою шофера. Того дня, вони зупинилися неподалік блокпосту територіальної оборони с. Людвищі і він вийшов із автомобіля, щоб підійти до хлопців і запитати, чи ті пропустять їх виїхати з села додому, оскільки на цей час вже діяла комендантська година і була 22 година. Доки він розмовляв із хлопцями з тероборони, його шофер вирішив вийти із-за керма і піти додому пішки, так як почув, що хлопці мали намір викликати працівників поліції. По приїзду працівників поліції в його автомобілі шофера вже не було, тому працівники поліції звинуватили його в тому, що він керував автомобілем у нетверезому стані і запропонували пройти на місці тест для визначення стану сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився пройти такий тест, оскільки, як він пояснив працівниками поліції, він не керував власним автомобілем і не бажає проходити такий тест, а натомість погодився проїхати в Шумську ЦРЛ для визначення стану сп`яніння. Тоді йому запропонували сісти в автомобіль працівників поліції, а його автомобілем поїхав інший працівник поліції. Пізніше, коли вони доїхали до блокпосту в с. Бірки Кременецького району, йому знову запропонували пройти тест на місці для визначення стану сп`яніння, на що він погодився, оскільки в його автомобілі була зачинена в багажнику собака і він поспішав її звільнити. Проба тесту показала 1.65 % проміле, ОСОБА_1 відмовився від будь яких підписів у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки не вважав себе винуватим, дістав із свого автомобіля собаку і пішов додому пішки. Автомобіль йому працівники поліції повернули згодом. Просив не визнавати його винуватим у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, а справу закрити за відсутності складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з наступних міркувань.

Згідно із ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган, що розглядає справу повинен з`ясувати обставини, що перелічені у ст. 280 Кодексу шляхом ознайомлення з протоколом, матеріалами справи, заслуховування осіб, які беруть участь у справі, дослідження доказів, вирішення клопотань.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №051452 від 26.02.2022р. інспектором СРПП відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького РВП майором поліції Ліснічуком В.М. інкриміновано ОСОБА_1 керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з позитивною пробою тесту на стан сп`яніння 1,65% проміле.

Окрім зазначеного, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, викладені у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не було подано до суду належних та допустимих доказів, на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 виконував функції водія транспортного засобу та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено як у ст. 266 КУпАП, так і у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Із оглянутого в судовому засідання диска з відеофіксацією події правопорушення, що мало місце 26 лютого 2022 року не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки відео розпочинається фактично із пропозиції працівників поліції пройти тест на визначення стану сп`яніння. Також чітко проглядається, що ОСОБА_1 мав сумніви стосовно якості та цілісності алкотесту, а після продуву взагалі відійшов від автомобіля, близько якого стояв, і пішов в протилежну сторону до власного авто, пояснюючи, що в його автомобілі знаходиться собака, яку слід випустити.

Оскільки працівником поліції не зафіксовано та не надано підтверджень факту керування ОСОБА_1 26 лютого 2022 року транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а долучений до матеріалів справи відеозапис не доводить, а спростовує факт його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а тому провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не вбачає з огляду на норми ст. 284 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 266, 268, 279, 280-285 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області.

Суддя: О. М. Катерняк