Справа № 461/323/22 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/146/22 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кульматицької Г.Я., представника Львівської митниці Держмитслужби Сліпенка С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 18 січня 2022 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 18 січня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТзОВ «ГОЛДЕН ПЛЮС ТРАНС», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 122 943,60 грн. та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил №2357/20900/21 від 21.11.2021 року.

Відповідно до постанови суду, 21 листопада 2021 року, близько 10 год. 41 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці заїхав рейсовий автобус сполученням Херсон-Щецин, дозвіл НОМЕР_1 , виданий 10.03.2021 року, марки «SETRA S317» реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код - НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з Республіки Польща в Україну. Перед початком митного контролю громадянину було видано митну декларацію, в якій він заявив про наявність у нього товару, а саме: «Особисті речі, продукти харчування в асортименті по 2 кг., вагою 16 кг., телевізор б/в, - 1 шт., вагою 8 кг.». Після завірення декларацій штампом „Під митним контролем № 093", під час проведення митного огляду транспортного засобу та повного розвантаження заявленого товару, в багажному відділенні рейсового автобуса в картонній коробці серед продуктів харчування та особистих речей було виявлено незаявлені в митній декларації та приховані від митного контролю товари, а саме:

- навушники Apple Airpods with Charging Case MV7N2ZM/A, Serial No.GFJGH7RELX2Y, H3NG88W2LХ2Y, GFJGH8FBLХ2Y, Model A2032 A2031 A1602, в упаковці виробника без ознак використання - 3 шт.;

- телефон iPhone 13, Midnight 128Gb, Model A2633, IMEI: 2 42737, в упаковці виробника без ознак використання - 1 шт.;

- телефон iPhone 13 Pro, Sierra Blue, 1 ТВ, Model A2638, IMEI: НОМЕР_4 , в упаковці виробника без ознак використання - 1 шт.;

- телефон SAMSUNG PO BОХ 12987, DUBLIN, IE, Phantom Silver, SM- G996B/DS, ROM: 128 GB, RAM: 8GB, IMEI 1: 77727, IMEI 2: 77729, в упаковці виробника без ознак використання - 1 шт.;

- телефон Xiaomi Mi 10 Twilight Grey 8GB RAM 256GB ROM, Model M2001J2G, IMEI: НОМЕР_5 , в упаковці виробника без ознак використання - 1 шт.

Перераховані вище товари в загальній кількості 7 штук, в упаковках виробника без ознак використання, знаходилися в картонній коробці серед продуктів харчування та особистих речей, які пересилались з Республіки Польща в Україну. Зазначені предмети правопорушення, а саме мобільні телефони - 4 шт., та навушники Apple Airpods 3 шт., громадянин України ОСОБА_1 не визнав своєю власністю, а зазначив, що дані мобільні телефони попросив перевезти в Україну знайомий, які він мав передати в Україні в м. Херсон.

Таким чином, ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України, та не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо наявності, найменування та кількості товару, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, повернути ОСОБА_1 товари, вилучені на підставі протоколу про порушення митних правил, для належного митного оформлення або вивезення за межі митної території України.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що працівником митниці не було надано йому законної можливості належним чином здійснити митне декларування товару, що переміщувався, хоча останній усно заявив про наявність товарів для декларування та мав на меті такі письмово задекларувати, в тому числі товарів, які вилучені на підставі протоколу про порушення митних правил, а також після проведеного огляду транспортного засобу повторно наголосив, що мав намір здійснити декларування виявленого «прихованого» товару. Зазначає, що із зазначеного протоколу та постанови суду не вбачається, в чому полягало дане правопорушення, якими діями ОСОБА_1 воно вчинено та якими доказами це підтверджується, оскільки ОСОБА_1 вжив всіх необхідних дій та заходів щодо декларування наявних товарів та діями працівника митниці був поставлений в умови безвихідної ситуації, оскільки, будучи водієм рейсового автобуса, повинен був дотримувати графіку руху по маршруту Херсон-Щецин.

Звертає увагу, що під час заповнення декларації інспектор митного оформлення її забрав, без відома ОСОБА_1 вніс відомості в графи «кількість та вартість предметів», не надавши можливості заповнити до кінця, та висловив вимогу негайно проставити підпис, пославшись на велику кількість машин. Вказані обставини свідчать про те, що декларація не є належним та допустимим доказом у справі. Виходячи з наведеного, жодними доказами в матеріалах справи не доводиться наявність умислу в діях ОСОБА_1 на недекларування за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Кульматицької Г.Я., які підтримали апеляційну скаргу, представника Львівської митниці Держмитслужби Сліпенка С.В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами, а саме: даними протоколу про порушення митних правил №2357/20900/21 від 21.11.2021 року; копією контрольного талону для проходження по «червоному коридору»; митною декларацією ОСОБА_1 ; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; описом предметів; доповідною запискою; висновком №-0295 від 07.12.2021 року.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими, зокрема з них вбачається факт незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо наявності, найменування та кількості товару, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ст. 494 МК України щодо його змісту.

Диспозиція ст. 472 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відтак, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до МК України (підпункти 5.а, 5.б, 5.е частини 8 ст. 257), декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, його найменування, торговельний опис, кількість, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, а також код товару згідно з УКТЗЕД.

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення правопорушення до уваги не беруться, оскільки не звільняють декларанта від обов`язку належним чином відобразити у декларації товар, який перевозиться, що само по собі передбачає необхідність огляду товару або вчинення будь-яких інших дій, спрямованих на вірне відображення у декларації товару, який перевозиться, а відтак не спростовують обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, та наявність у транспортному засобі незадекларованого у митній декларації від 21.11.2021 року товару, а саме мобільних телефонів у кількості 4 шт. та навушників у кількості 3 шт.

Вказані обставини свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 наявна суб`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме вина у формі умислу, оскільки він, здійснюючи перетин митного кордону України, обрав смугу руху «червоний коридор», тим самим заявивши про наявність товарів для митного декларування та бажання їх письмово задекларувати. Однак, в подальшому, знаючи про наявність в нього телефонів та навушників, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо наявності, найменування та кількості товару, який підлягає обов`язковому декларуванню.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівником митниці не було надано йому законної можливості належним чином здійснити митне декларування товару, є безпідставними та оцінюються судом апеляційної інстанції як форма захисту, оскільки не підтверджуються жодними доказами та спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який власноручно зазначив про те, що в його транспортному засобі були виявлені нові товари, які він мав передати до іншого міста, а також про те, що в нього немає зауважень до протоколу та інспектора митниці.

Крім того, відповідальність за правильність заповнення декларації несе особа, яка вносить ці дані в декларацію. Декларант своїм підписом посвідчує правильність зазначення даних в декларації. А відтак, якщо декларант з об`єктивних причин не міг внести повні дані до декларації, він мав право та можливість її не підписувати.

На підставі наведених доказів, суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 472 МК України та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил, а саме 122 943,60 гривень, та конфіскації в дохід держави вилученого згідно з протоколом №2357/20900/21 від 21.11.2021 року товару. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_1 стягнення сприяє досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП мети адміністративних стягнень.

З огляду на це, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є доведеною в повному обсязі, та на нього накладене стягнення у межах санкції статті, а тому постанова Галицького районного суду м. Львова від 18 січня 2022 року є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 530 МК України, ст. 294 КУпАП України,

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 18 січня 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.