Справа № 135/1287/21
Провадження № 33/801/112/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Корнієнко О. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 рокуСправа № 135/1287/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни,

розглянув апеляційну скаргу останньої на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 770021 від 01 листопада 2021 року, в цей же день, близько 13:10 год. ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснювала господарську діяльність без відповідних документів, а саме реалізовувала горілчані вироби без наявної ліцензії всупереч ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн на користь держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №770021 від 01 листопада 2021 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 01 листопада 2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , згідно яких вона вину свою визнала.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чернілевська Руслана Віталіївна подала апеляційну скаргу посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просила оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретних обставин справи вчинення адміністративного правопорушення. Разом з тим, захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого їй правопорушення, оскільки відсутні докази здійснення нею господарської діяльності у зазначеному закладі, докази продажу алкогольних напоїв, зокрема, чек, а також докази неотримання нею ліцензії на продаж алкоголю. Крім того, вважає, що в матеріалах справи, як і в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про самостійність, регулярність та тривалість господарської діяльності ОСОБА_1 . Поряд з цим, вказує на те, що суд першої інстанції не викликав та не допитав свідків.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

При апеляційному розгляді встановлено, що 01 листопада 2021 року близько 13:10 год. ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснювала господарську діяльність без відповідних документів, а саме реалізовувала горілчані вироби без наявної ліцензії всупереч ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписала його та в графі протоколу про адміністративне правопорушення «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення», вказала, що: «пояснення на окремому аркуші». Будь-яких зауважень щодо їх змісту чи клопотань остання не заявляла. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП їй були роз`яснені.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією частини 1 статті 164 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до статі 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, важливими і обов`язковими ознаками господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) та її здійснення суб`єктом на власний ризик з метою одержання прибутку.

Отже систематичність є ознакою підприємницької діяльності, а не умовою притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КпАП України як про те стверджує апелянт.

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку та свідоцтвом платника єдиного податку (а.с. 9-10), а відтак повинна здійснювати свою господарську діяльність відповідно до закону, в тому числі з урахуванням вимог Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Асортимент і кількість алкогольних напоїв, які зображені на фото, яке додано до матеріалів справи (а.с. 8), а також інші матеріали справи свідчать про продаж алкогольних напоїв та одержання прибутку від їх продажу.

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_1 , які надані під час складання адміністративного протоколу відносно останньої вбачається, що вона не заперечувала ту обставину, що здійснювала господарську діяльність, зокрема, продаж алкогольних напоїв без відповідних дозвільних документів, а саме ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності (а.с. 3).

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі не зазначено норм спеціального закону, які вона порушила, не заслуговують на увагу та спростовуються самим змістом протоколу, в якому міститься посилання на профільний закон.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення нею господарської діяльності у зазначеному закладі, докази продажу алкогольних напоїв, а також докази неотримання нею ліцензії на продаж алкоголю є безпідставними та спростовуються протоколом особистого огляду, огляду речей і документів від 01 листопада 2021 року, відповідно до якого під час огляду виявлено та вилучено, зокрема, алкогольні напої та грошові кошти, які були отримані при купівлі-продажу останніх (а.с. 5), а також відомостями витягу з реєстру платників єдиного податку та свідоцтва платника єдиного податку, з яких вбачається наявність реєстрації ФОП ОСОБА_1 з відповідними видами діяльності, з яких основними є види діяльності - 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами», 55.10 «Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування», 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна» (а.с. 9-10), та які не надають права на реалізацію алкогольних напоїв.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не викликав та не допитав свідків під час розгляду справи судом першої інстанції, на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни залишити без задоволення.

Постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий