Справа № 308/4270/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Ужгород» 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачева, Україна, громадянина

України, тимчасово непрацюючого, який проживає в Республіка Угорщина, паспорт

громадянина Угорщини НОМЕР_1 виданий 24.11.2021 року,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) о 06 год. 10 хв. 31 березня 2022 року на в`їзд в Україну прибув громадянин Угорщини який на паспортний контроль надав закордонний паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_1 виданий 24.11.2021 р. - 30.11.2026 р. У ході здійснення прикордонного контролю інспектором шляхом перевірки БД-ризик було встановлено, що дана особа є громадянином України, чим вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з Словацької Республіки в Україну, у складі групи осіб, в межах ППр. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом у протоколі. Крім того, до протоколу долучена заява останнього, в якій просить розглянути справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП без його участі, свою вину визнає. Враховуючи наведене, скорочені строки для розгляду справи про адмінстративне правопорушення передбачене ст. 204-1 КУпАП та вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, згідно ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

У пункті 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України» зазначено, що законодавство України про громадянство ґрунтується на принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Згідно вимог ч.1 ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Окрім того, у відповідності до п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 перетинання громадянами України (далі громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну:

1)паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

2)дипломатичний паспорт;

3)службовий паспорт;

4)проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий);

5) посвідчення особи моряка;

6) посвідчення члена екіпажу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, окрім визнання ним вини, підтверджується також матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012085 від 31.03.2022 року, протоколом про адміністративне затримання від 31.03.2022, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 31.03.2022, копією заяви про видачу паспорта ОСОБА_1 , протоколом уточнення анкетних даних від 04.04.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31.03.2022, рапортом інспектора прикордонної служби «Ужгород» Мазуркевич Л. від 01.04.2022.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме, спроба незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів, у складі групи осіб.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням даних про особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, визнав свою вину, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 204-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило