Справа № 342/236/22
Провадження № 3/342/127/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , приватного підприємця,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 417476 від 21.02.2022, ДОП Відділення поліції № 2 (м. Городенка) лейтенантом поліції Здрілий В.Р. встановлено, що 21.02.2022 о 12:50 год. в АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , яка являється власником магазину-кафе, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , здійснювала господарську діяльність без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, а саме: торгівля алкогольними і слабоалкогольними виробами, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не визнала. Пояснила, що вона є приватним підприємцем, в магазині-кафе по АДРЕСА_3 здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування, про що зазначено у Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо її державної реєстрації як ФОП. Ствердила, що торгівлю алкогольними і слабоалкогольними напоями в своєму магазині-кафе не здійснює, в тому числі і 12:50 год. 21.02.2022. Вилучені працівниками поліції 21.02.2022 алкогольні і слабоалкогольні напої: 5 пляшок алкогольного напою «Лонгер», ящик пива «Львівське» в кількості 20 пляшок, 1 пляшку вина «Фраголіно», 1 пляшку вина «Мікадо», 1 пляшку напою «Рево», 1 пляшку «Ром Кола» знаходилися у приміщенні магазину при вході, так як вона даний товар придбала для власних потреб для робочих, які допомогли їй по господарству і для проведення поминального обіду після смерті її сина та матері. Даний товар в подальшому планувала забрати додому. Вказала, що в неї проблеми із зором. Пояснення, що знаходяться в матеріалах справи, були написані власноручно працівником поліції та їй вголос не зачитувалися, вона підписувала їх, не читаючи, під тиском працівника поліції. У зв`язку з цим, просила суд дані пояснення не брати до уваги. Просила провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У відповідності до п. 7, 9, 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції:

- не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено;

- при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення);

- особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Однак, у порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 417476 від 21.02.2022 кваліфікацію адміністративного правопорушення внесено із виправленням; в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» - відсутні відомості; у графі «до протоколу додається» зазначено «адміністративні матеріали» без конкретизації.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рапорті ДОП Відділення поліції № 2 (м. Городенка) ст. лейтенанта поліції І.Коновалика від 21.02.2022 зазначено, що ним 21.02.2022 р. спільно із ДОП лейтенантом поліції Здрілим В.Р. та старшим інспектором ЮП ст.лейтенантом поліції Бабаком В.М. під час проведення операції «Акциз» на території Чернелицької ТГ ними здійснювалася перевірка суб`єктів господарювання на факт дотримання правил торгівлі. Під час проведеної перевірки в АДРЕСА_3 в магазині-кафе було виявлено, що приватний підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_3 , порушила правила торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями без наявної ліцензії на те.

Суд не приймає до уваги рапорт ДОП Відділення поліції № 2 (м. Городенка) ст. лейтенанта поліції І.Коновалика від 21.02.2022, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначними доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).

При цьому, слід зауважити, що рапорти працівників правоохоронних органів не є доказами у справі, оскільки по своїй суті є письмовим офіційним повідомленням керівництву, в якому стисло, але докладно, викладена суть правопорушеня, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Із акту вилучення, складеного 21.02.2022 в с. Вільхівці, слідує, що ДОП Відділення поліції № 2 (м. Городенка) ст. лейтенант поліції І.І. Коновалик з дозволу приватного підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_4 , яка являється власником магазину-кафе, що знаходиться в АДРЕСА_4 , яка добровільно видала асортимент алкогольних та слабоалкогольних товарів, а саме:

1)5 (п`ять) пляшок ємністю 0,33 літра алкогольного напою «Лонгер»;

2)запакований ящик пива «Львівське» в кількості 20 пляшок ємністю 0,5 літра;

3)1 (одну) пляшку вина «Фраголіно» ємністю 0,750 літра;

4)1 (одну) пляшку вина «Мікадо» ємністю 0,7 літра;

5)1 (одну) пляшку напою «Рево» ємністю 0,5 літра,

6)1 (одну) пляшку напою «Ром Кола» ємністю 0,33 літра.

У зв`язку з фіксацією і складанням адміністративного протоколу за ст. 156 КУпАП.

Однак, на розгляд до суду поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, до справи не долучено належних доказів, які б вказували на те, що вилучені працівниками поліції напої відносяться до алкогольних чи слабоалкогольних.

Як вбачається із копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , є фізичною особою-підприємцем, види діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

До прокотолу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 417476 від 21.02.2022 додано також пояснення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_4 , які отримано та написано 21.02.2022 ДОП Відділення поліції № 2 (м.Городенка) ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Здрілим В.Р., в яких зазначено, що «Я ОСОБА_1 проживаю за вищевказаною адресою протягом тривалого часу та являюся приватним підприємцем магазину-кафе, що знаходиться в АДРЕСА_3 . Сьогодні та вже тривалий термін, роздрібно реалізую слабоалкогольні та алкогольні напої без відповідної ліцензії на право торгівлі роздрібної вище вказаної продукції. Сьогодні добровільно видано вище вказану продукцію вказану в акті вилучення, з вище вказаним правопорушенням згідна та зобов`язуюсь виробити, визначену в законному порядку ліцензію. Це все що можу поясними по даному факту». Внизу даного пояснення вказано «Записано вірно» та наявний підпис.

Крім того, сам факт визнання особою вини у адміністративному порушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 08.07.2020 у справі № 177/525/17.

Суд критично відноситься до письмових пояснень, які замість ОСОБА_1 написані працівником поліції, та не підтверджені особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, в судовому порядку.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно вимог ч.1, 2 ст. 3 Господарського Кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Разом з тим, відповідно до п.14.1.36. ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність таких випадків, зв`язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

Насамперед саме слово "діяльність" означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих в абз. 2 п. 2 постанови «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 року № 3 зазначено, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку. Згідно з роз`ясненнями, що надані в п. 5 вказаної постанови, під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" та ст. 4 Закону України "Про підприємництво", треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

Норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Стаття 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення окрім того зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

Тобто необхідним є встановлення та зазначення у протоколі, норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано конкретно, яку саме норму спеціального закону було нею порушено, у результаті чого може настати відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Отже, судом встановлено, що наявності факту реалізації (продажу, отримання доходу від продажу) ОСОБА_1 алкогольними і слабоалкогольними напоями без ліцензії на право роздрібної торгівлі такими напоями працівниками поліції не зафіксовано та належних і допустимих доказів вчинення таких дії особою до матеріалів справи не долучено. Відсутні також свідки вчинення даного адміністративного правопорушення.

Наявність у приміщенні магазині-кафе, що розташований в с. Вільхівці та належить ОСОБА_1 алкогольних і слабоалкогольних напоїв не доводить факту торгівлі ними. Сам факт зберігання даних напоїв не узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, всупереч вимог ст. 251 КУпАП, посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст.164 КУпАП України є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Таким чином, вилучені у ОСОБА_1 речі, згідно акту вилучення від 21.02.2022, слід повернути володільцю.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 164, 247-249, 268, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені речі, згідно акту вилучення від 21.02.2022, а саме: 5 (п`ять) пляшок ємністю 0,33 літра напою «Лонгер»; запакований ящик пива «Львівське», в якому 20 пляшок ємністю по 0,5 літра; 1 (одну) пляшку вина «Фраголіно» ємністю 0,750 літра; 1 (одну) пляшку вина «Мікадо» ємністю 0,7 літра; 1 (одну) пляшку напою «Рево» ємністю 0,5 літра; 1 (одну) пляшку напою «Ром Кола» ємністю 0,33 літра - повернути володільцю ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л. М.