ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 08.09.2021 органом 0510, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 535435 від 17.12.2021, ОСОБА_1 17.12.2021 о 15:16 год. в м. Вінниця по вул. Батозька, 1В керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись на стоянці торгового центру «Епіцентр» не надав переваги в русі автомобілю «Skoda Felicia», державний номерний знак НОМЕР_3 , АО, який рухався на перехресті з правого боку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, оскільки вважає, що діяв згідно з Правилами дорожнього руху.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Пунктом 16.12 Правил дорожнього руху передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.

На будь-якому нерегульованому перехресті трамвай, незалежно від напрямку його подальшого руху, має перевагу перед нерейковими транспортними засобами, що наближаються до нього по рівнозначній дорозі, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

У ході судового розгляду та відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 535435 від 17.12.2021 встановлено, що ОСОБА_1 17.12.2021 о 15:16 год. в м. Вінниця по вул. Батозька, 1В керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись на стоянці торгового центру «Епіцентр» не надав переваги в русі автомобілю «Skoda Felicia», державний номерний знак НОМЕР_3 , АО, який рухався на перехресті з правого боку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказані обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, крім вищевказаного протоколу підтверджуються схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.12.2021 та висновком експерта від 01.04.2022 № СЕ-19/102-22/3281-ІТ.

Відповідно до висновку судової-автотехнічної експертизи від 01.04.2022 № СЕ-19/102-22/3281-ІТ вбачається, що в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.11 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 10.11 Правил дорожнього руху слідує, що уразі, коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Таким чином, в ситуації, яка склалась, при технічних параметрах вказаних в копії постанови при призначенні експертизи та матеріалах адміністративної справи, в діях водія автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п. 10.11 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходять в причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, цілком доведена та підтверджена відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та жодним чином не спростовані.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Із урахуванням наведеного та враховуючи відповідні положення КПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення.

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ст. 124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч. 4 ст. 374 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 38 КУпАП та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що указує на необхідність визнання вини.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП знайшла своє підтвердження у ході судового розгляду та доводиться матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що на час розгляду судом матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП, сплинув строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/102-22/3281-ІТ від 01.04.2022, оскільки її проведення було зумовлено вчиненим ОСОБА_1 адміністративним правопорушенням.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 38, 124, 247, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 858,10 грн. у відшкодування вартості проведення експертизи № СЕ-19/102-22/3281-ІТ від 01.04.2022.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: