Справа № 595/102/22
Провадження № 3/595/99/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2022

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2022 року о 01.20 год. в м.Бучач по вул.Залізнична,8 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нерозбірлива мова. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не прибув.

Представник ОСОБА_1 адвокат Пасічник А.З., будучи присутнім у судовому засіданні, заперечив з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, мотивуючи тим, що протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №497276 є сфальсифікований, складений за відсутності на те підстав. ОСОБА_1 не керував автомобілем 15.01.2022 о 01.20 год., не був зупинений працівниками поліції, як водій транспортного засобу в м.Бучач. Доказів керування автомобілем ОСОБА_1 в матеріалах справи немає взагалі. Працівники поліції склали відносно останнього протокол через давню особисту неприязнь за відсутності на те реальних причин. Відтак у працівників поліції не було підстав залучати його до процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім того, ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та проїхати у медичний заклад для проходження огляду. Також, всупереч вимогам ст.245 КУпАП ОСОБА_1 не було вручено копії протоколу про адміністративне правопорушення. Щодо відеозаписів, які долучені до матеріалів справи, вказує, що такі є неналежними та недостовірними доказами, адже не містять інформації про керування автомобілем зі сторони ОСОБА_1 . До того ж, відеозапис 2_214041519.MOV створений за допомогою відеокамери особистого мобільного телефону працівника поліції. При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічний прилад, за допомогою якого здійснено долучені до матеріалів справи відеозаписи та не вказано, що як доказ додаються відеозаписи. З огляду на це не зрозуміло чи були застосовані технічні засоби фіксації, що дозволені до використання працівникам поліції чи особисті засоби відеофіксації. Жодною нормою матеріального права не передбачено застосування працівником патрульної поліції мобільного телефону для фіксації факту порушення ПДР, оскільки така зйомка може робитись лише на пристрій, який закріплений на однострій, у/на службових транспортних засобах або встановлений стаціонарно. Факт здійснення відеозйомки на мобільний телефон підтверджується словами ОСОБА_1 на відеозаписі, який запитує працівників поліції чому вони знімають його на мобільний телефон. Оскільки в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена. Вважає, що притягнути його до адміністративної відповідальності лише на підставі припущень є грубе порушення його конституційних прав та основоположних засад судочинства. За наведених обставин, просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі ст.247 КУпАП.

Проаналізувавши заперечення захисника ОСОБА_1 - адвоката Пасічника А.З., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 497276 від 15 січня 2022 року, роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, викладено суть правопорушення. Від пояснень, підпису та отримання копії адміністративного протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону № 580-VIII, поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Пасічника А.З. щодо невиконання ОСОБА_1 функцій водія, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки факт керування останнім т/з підтверджується постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що стало причиною для зупинки автомобіля.

Так, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 610594 від 15.01.2022, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що він, 15.01.2022 о 01 год. 20 хв. в м.Бучач по вул.Залізничній, керував транспортним засобом у темну пору доби з увімкненим дальнім світлом фар, не перемикаючи його в режим ближнього світла, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, не пред`явив для перевірки реєстраційний документ на даний т/з, не мав поліса обов`язкового страхування, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, після зупинки працівниками поліції.

Слід зазначити, що будь-яких відомостей на спростування вищевказаної постанови та її оскарження ОСОБА_1 та його захисником суду не надано.

Окрім того, за даними відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, окрім іншого, ОСОБА_1 в розмові з працівником поліції сказав: «ми хотіли поїхати купити сигарет і пива і поїхати до Скоморох».

З приводу тверджень захисника про те, що відеозапис № 2_214041519.MOV створений за допомогою відеокамери особистого мобільного телефону працівника поліції, а тому є недопустимим доказом, оскільки така зйомка може робитись лише на пристрій, який закріплений на однострій, у/на службових транспортних засобах або встановлений стаціонарно, слід зазначити, що вказаний відеозапис, виконаний поліцейським, з власного мобільного телефону є електронним документом, а тому є допустимим доказом та оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Так, посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також проїхати для огляду у медичний заклад спростовується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було переглянуто в судовому засіданні, за даними якого ОСОБА_1 не бажав проходити огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, останній відмовився пройти такий, як на місці зупинки, шляхом продуття газоаналізатора Драгер, так і в медичному закладі.

За даними довідки, виданої відділенням поліції №2 (м.Бучач) Чорктівського РВП ГУНП в Тернопільській області, вбачається, що згідно інформаційно-аналітичної системи «Армор» України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с.Скоморохи Чортківського району, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_1 . Посвідчення водія не вилучалося, оскільки водій його не пред`явив.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною статтею передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП .

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8 , 9 Конституції України , а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини .

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам Кобець проти України від 14.02.2008, Берктай проти Туреччини від 08.02.2001, Леванте проти Латвії від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

З огляду на наведене ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності і, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст. 283 , 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик