Справа № 456/519/22
Провадження № 3/456/408/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

27 квітня 2022 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , працюючої у Приватному підприємстві «ПЛАТАН» (вул. Львівська, 151, м. Стрий, Львівська область, ) на посаді керівниці підприємства, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалась,

за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою ПП «ПЛАТАН», не подала платіжне доручення на перерахування належної до сплати суми податку на додану вартість в розмірі 61 941 грн., визначеного в декларації з податку на додану вартість за листопад 2021 року № від 19.12.2021 року, термін сплати 30.12.2021 року.

ОСОБА_1 , будучи двічі належно та завчасно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судових повісток на адресу її місця праці, у судові засідання жодного разу не з`явилася, про причини своєї неявки суддю не повідомляла.

Також, в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя, враховуючи також призначення судового розгляду цієї справи двічі, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, вважав за доцільне розглядати дану справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою дотримання строків притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності, визначених у ст. 38 КУпАП, котрі спливають 30.04.2022 року. При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши усі зібрані матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Згідно пункту 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом. Суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи керівницею ПП «ПЛАТАН», не подала платіжне доручення на перерахування належної до сплати суми податку на додану вартість в розмірі 61 941 грн., визначеного в декларації з податку на додану вартість за листопад 2021 року № від 19.12.2021 року, термін сплати 30.12.2021 року, та наведених вище вимог податкового законодавства не дотрималася, так як її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ГУ ЛВ № 006346, котрий складений у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення;

- актом від 31.01.2022 року за № 1320/13-01-18-13-08/30253893 про результати камеральної перевірки відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75 ПК України, у висновках котрого зазначається, що дані камеральної перевірки свідчать про несплату суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, декларації за листопад 2021 року № від 19.12.2021 року ПП «ПЛАТАН» в розмірі 61 941 грн., в результаті чого порушено пункт 57.1 ст. 57 ПК України.

Усі перелічені вище докази по справі є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності. Крім того суддя вважає, що у згаданому вище протоколі про адміністративне правопорушення, як одному із доказів, розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки у ньому зазначено, які саме дії допустила ОСОБА_1 , не дотримавшись встановленого законодавством порядку щодо самостійної сплатити суми податкового зобов`язання, зазначену у поданій нею податковій декларації.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , будучи керівницею підприємства, не подала платіжне доручення на перерахування належної до сплати суми податку на додану вартість в розмірі 61 941 грн. визначеного в декларації з податку на додану вартість за листопад 2021 року № від 19.12.2021 року, термін сплати 30.12.2021 року.

Оскільки допущені ОСОБА_1 порушення вимог податкового законодавства були виявлені старшою державною інспекторкою Стрийського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Львівській області Бричко О.Б. лише 31.01.2022 року, а саме під час позапланового заходу щодо здійснення нею камеральної перевірки ПП «ПЛАТАН», і таке правопорушення у цілому є триваючим та існувало станом на дату проведення цієї перевірки, то визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП станом на дату розгляду даної адміністративної справи не сплив.

При накладені адміністративного стягнення на посадову особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні статей 34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останньої, у зв`язку з чим вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, - у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 496 грн. 20 коп..

Керуючись статтями 8-9, 33-35, 40-1, 163-1, 245, 251-252, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якої її винесено, про що зробити відповідну відмітку у справі.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якої її винесено, про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя В.Я. Микитин