Справа № 462/7727/21 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 33/811/264/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Маліцького Д.В. на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 07 лютого 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 12.10.2021 о 03:30 год. на вул.Петлюри,2 у м.Львові керував транспортним засобом марки «Renault Laguna» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря №002217 від 12.10.2021, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Маліцький Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що винесена без повного дослідження усіх обставин справи.

На думку апелянта суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не оцінив їх відповідність вимогам законодавства та всупереч наведеним вимогам КУпАП прийняв необґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

Вважає, що порушено порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку із виявленням працівником поліції у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останній за власною згодою був доставлений до медичного закладу.

З огляду на виявлення у скаржника ознак наркотичного сп`яніння лікар-нарколог запропонував йому для проведення лабораторного дослідження з метою виявлення речовин, що могли б спричинити стан наркотичного сп`яніння, а саме здати лише зразок біологічного середовища - сечу. ОСОБА_1 , посилаючись на відсутність у нього позивів до сечовипускання сечу не зміг фізіологічно здати.

При цьому, просить апеляційний суд звернути увагу на те, що предметом лабораторного дослідження може бути не тільки сеча, а й слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров (п.п.12-13 розділу III Інструкції). Будь-яких відомостей щодо неможливості лікаря взяти вказані біологічні зразки у скаржника, з огляду на неможливість отримати сечу, матеріали справи не містять.

Тому вважає, що огляд ОСОБА_1 у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та помилково взяв до уваги висновок лікаря № 002217 від 12.10.2021 про результати медичного огляду на стан сп`яніння, які не відповідають вищевказаній Інструкції і не є належними доказами перебування скаржника у стані наркотичного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, вважає, що винність ОСОБА_1 у адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не відповідають закону, не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у обґрунтований сумнів.

ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Маліцький Д.В. в судове засідання апеляційного суду 06.04.2022 року не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання не надходило, що не позбавляє можливості розглянути справу у їхній відсутності.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними вказаними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №054001 від 12.10.2021 р., висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002217 від 12.10.2021 р., згідно якого гр. ОСОБА_1 відмовився у медичному закладі від проходження огляду, відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що на долученому відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що вживав напередодні наркотичні засоби.

В апеляційній скарзі адвокат звератає увагу на порушення процедури огляду, та відсутність підстав вважати що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, однак такому у провину ставиться відмова від проведення огляду.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги в частині порушення запропонованої ОСОБА_1 процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки такі спростовуються відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції та матеріалами справи.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі.

Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Маліцького Дмитра Вікторовича - залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 07 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я.Гончарук

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Оформлено 08.04.2022 року.

Постанова набрала законної сили 06.04.20222 року.

Помічник судді Ю.С.Кирилейза