П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 р. Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Мороз Т.М, з участю секретаря судового засідання Крейс О.М., прокурора Карпенка В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлик Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, працюючого в комунальному підприємстві «Екопарк» Кобеляцької міської ради Полтавського районук Полтавської області директором, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

Встановив:

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, та відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, в порушення вимогам ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подав на офіційний вебсайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, умисно вчинивши корупційне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчинені адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що умислу на приховування свого доходу чи доходів своєї сім`ї він не мав, його майно та доходи в порівнянні з минулим роком не змінилися. Він нічого не придбавав та не продавав. Декларацію вчасно не подав в зв`язку з введенням на території України карантинних заходів, в зв`язку з чим він вважав, що граничний строк подачі декларації спливає 1 червня 2021 року, про що йому було повідомлено працівниками Кобеляцької міської ради. На робочому місці відсутній доступ до інтернету. Після першого квітня 2021 року, перебуваючи у Кобеляцькій міській раді, йому повідомили про нові строки подачі декларації і він відразу ж після цього, а саме 09.4.2021 подав щорічну декларацію. Прохав справу закрити в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що розпорядженням міського голови Кобеляцької міської ради Кобеляцького району Полтавської області від 20.06.2018 № 116 ОСОБА_1 призначено на посаду директора Кобеляцького комунального підприємства «Екопарк» з 21.06.2018 р.

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, передбачено його розповсюдження на посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч.1ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом - декларування на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

У відповідності до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав, шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік (щорічну), лише 09.04.2021 о 09 год. 20 хв., а отже несвоєчасно.

Згідно ч.1ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінивши в сукупності докази, які наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що стосується несвоєчасного, без поважних причин, подання в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею.

Діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Так днем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, слід вважати наступний день після несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з фактичних обставин справи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених в судовому засіданні, датою його вчинення є 01.04.2021 року, оскільки цей день є наступним після закінчення строку подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.

Суддя вважає, що з моменту оприлюднення вказаної декларації у Єдиному реєстрі декларацій на офіційному сайті НАЗК, відомості, що містяться в цій декларації, в т.ч. і щодо дати її подання, набули статусу загальнодоступних, тим більше для контролюючих органів.

Посилання у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення на те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу 28 жовтня 2021 року, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за частиною першою статті 172-6 КУпАП, також неможна вважати переконливими, оскільки такий підхід не узгоджується з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства.

Так, суд вважає, що факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення, тобто моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади) та не може ототожнюватися із часом зібрання усіх необхідних матеріалів перевірки. Складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є окремою процесуальною дією. Сам протокол фактично є суб`єктивний виклад свого бачення уповноваженою особою та фіксація обставин певної події на основі наявних доказів. Відповідно до ст.1 Закону № 1700-VII спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

З матеріалів справи вбачається, що вже 20.07.2021 року управлінню стратегічних розслідувань в Полтавській області вже було відомо про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП (а.с.8).

Отже датою виявлення слід вважати саме 20.07.2021, коли компетентний орган відповідний підрозділ Національної поліції, тобто суб`єкт, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, володів повною інформацією щодо порушення ОСОБА_1 вимог частини 1 статті 45 та пункту 2-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII.

Отже, на момент розгляду адміністративної справи, строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначені ч. 4 ст. 38 КУпАП, сплинули. При цьому, суд також звертає увагу, що після отримання загальнодоступної інформації про день і час подання ОСОБА_1 декларації за 2020 рік, фактично було зроблено лише запит документів з місця роботи ОСОБА_1 20.07.2021та 08.10.2020 у нього відібрано пояснення.

На переконання суду, несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених у ст. 38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Тим самим, при вирішення питання строків у справі ключовим є установлення дати вчинення та дати виявлення порушення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що справа підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.33, 38, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

Постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Полтавськогоо апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя