Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/531/22
Провадження № 3/935/491/22
ПОСТАНОВА
Іменем України
06 квітня 2022 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №2 Житомирського РУП ГУПП у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка не працює, РНОКПП не надано

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , згідно з яким остання 20.03.2022 о 18.30 год. по вул.1-го Травня у м.Коростишеві керувала автомобілем «Фольксваген Пассат Б6», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась на нагрудну боді камеру поліцейського.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечила, пояснила, що 20.03.2022 близько 17 год. вона перебувала разом з батьком своїх дітей ОСОБА_2 , якій керував автомобілем, що належить їй - «Фольксваген Пассат Б6», д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначений автомобіль вони припаркували неподалік будинку, де вона проживає із дітьми, і надалі йшли пішки, для того, щоб їх разом не бачили сусіди. Вже вдома вона згадала, що в автомобілі залишила гаманець та солодощі для дітей, а тому повернулась до автомобіля, щоб забрати речі. Поки вона шукала ці речі, під`їхали працівники поліції та запропонували сісти в їх автомобіль. Надалі її привезли до відділу поліції десь о 17.30 год., де тримали у кімнаті для затриманих близько 1,5 год., забрали телефон, після чого провели допит. Категорично заперечує факт керування нею автомобілем, а також перебування її у стані сп`яніння. Свою поведінку у відділі поліції пояснює тим, що хвилювалась. Крім того, на уточнення судді, пояснила, що з вікна її будинку було видно припаркований автомобіль, а тому ОСОБА_2 міг бачити, що вона нікуди не від`їжджала на автомобілі після того, як повернулась до нього за речами, також визнала, що про стосунки її та ОСОБА_2 сусіди знають. Пояснила також, що дії працівників поліції не оскаржувала.

Захисник Василевська О.А. підтримала позицію ОСОБА_1 , зазначивши, що працівниками поліції порушено положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також вимоги Закону України «Про національну поліцію». Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки остання не є суб`єктом даного правопорушення, так як не керувала транспортним засобом, просить закрити провадження у справі за ст..247 КУпАП. До матеріалів справи долучила письмове клопотання, додаткові пояснення до нього, про закриття адміністративного провадження, яе оголосила у судовому засіданні.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка інспектор СРПП ВП №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області лейтенант поліції Яремчук С.М., попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, показав, що під час воєнного стану разом із представниками військомату патрулювали місто. Побачили автомобіль, який рухався перед їх транспортним засобом у попутному напрямку. Вказаний автомобіль кидало з одного краю дороги до іншого, зупинявся на перехресті, мали місце інши порушення ПДР України, які зафіксовані у матеріалах справи. Надалі цей автомобіль було зупинено за допомогою проблискових маяків, у водія попросили пред`явити документи. Водієм виявилась ОСОБА_1 , яка знаходилась в автомобілі сама, посвідчення водія не мала, оскільки позбавлена права керування автомобілем на три роки у 2020 році, однак пред`явила паспорт. У ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рта, нестійка хода, почервоніння обличчя), поводила себе агресивно, пояснила, що вона їде додому , бо на неї чекають діти.

З приводу складання протоколу у відділу поліції, а не на місці зупинки автомобіля, інспектор СРПП пояснив, що на час воєнного стану вони підпорядковані військовому керівництву, від якого отримали вказівку звести до мінімуму проведення відеозйомки у межах міста, включно з відеореєстраторів та нагрудних бодікамер, тому відео зйомку проводять лише у відділі поліції, крім того, оформлення адміністративних матеріалів у відділі поліції проводиться з метою забезпечення безпеки громадян на випадок повітряної тривоги. На уточнення судді пояснив, що нагрудну камеру мають одну на екіпаж, на момент, коли ОСОБА_1 пропонували пройти освідування на стан сп`яніння, камера знаходилась у нього.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка т.в.о. заст.. начальника СРПП ВП №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області ст.лейтенант поліції Андрущенко В.В., попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, показав, що під час воєнного стану разом у складі екіпажу здійснював патрулювання міста Коростишів. Перед собою побачили автомобіль, водій якого порушував ПДР України, у тому числі здійснив зупинку на перехресті. Вказаний автомобіль «Фольксваген Пасат» було зупинено за допомогою проблискових маяків патрульного автомобіля. Водієм автомобіля виявилась ОСОБА_1 , яка знаходилась у салоні автомобіля одна, яка неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, у тому числі за ст..130 КУпАП, позбавлена права керування транспортними засобами на три роки у 2020 року, завжди мотивує свою поведінку тим, що має 4 дітей, а конкретно у той день, тобто 20.03.2022 , ОСОБА_1 заявила, що їздить по своєму району і має на це право, поводила себе агресивно, хоча протиправних дій стосовно працівників поліції не вчиняла. Останню було доставлено у відділ поліції, де, з дотриманням вимог чинного законодавства, складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона відмовилась від проходження освідування за допомогою алкотестера у відділі поліції, а також і в медичному закладі.

Крім того, на уточнення судді, працівник поліції пояснив, що вул..1-го Травня, де зупинили ОСОБА_1 , та вул.Комсомольська, де остання проживає, знаходяться одна від одної на відстані близько 400 метрів, між ними розташована ще одна вулиця.

Допитаний у судовому засідання , за клопотанням сторони захисту, свідок ОСОБА_2 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, показав, що ввечері 20.03.2022 перебував разом з ОСОБА_1 , з якою їздив у магазин, керуючи автомобілем , який належить останній, оскільки свого автомобіля не має, а вона позбавлена права керування. Припаркував автомобіль через вулицю від будинку ОСОБА_1 , вони забрали з автомобіля сумки та далі пішли пішки, щоб менше бачили її сусіди, оскільки вони з ОСОБА_1 мають спільних дітей, а він одружений.

Разом з тим, на уточнення судді пояснив, що його родина знає про стосунки з ОСОБА_1 та наявність у них спільних дітей, про це відомо, зі слів останнього, також і сусідам; фактично не зміг пояснити необхідність залишення автомобіля через вулицю від місця проживання ОСОБА_1 та подальшого пересування із сумками пішки близько 400 метрів (відстань між вулицями було з`ясовано під час надання пояснень ОСОБА_3 ) Крім того, зазначив, що з вікна будинку ОСОБА_1 не було видно припаркований автомобіль, бо він знаходився через вулицю.

Надалі свідок ОСОБА_2 показав, що вже перебуваючи вдома, ОСОБА_1 згадала, що залишила в автомобілі гаманець та солодощі для дітей, а тому повернулась до автомобіля, це було близько 18 год. Він набрав її номер телефону, але вона не відповіла на дзвінок , він пішов до місця паркування автомобіля, але автомобіля не було. ОСОБА_1 повернулась додому о 21.00 год. та пояснила, що перебувала у відділі поліції.

У судовому засіданні суддею було досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення, складений у відповідності до положень ст.254,256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та розділу XI Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкції), у відповідній графі якого зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась від надання пояснень у відповідності до ст..59,63 Конституції України, від підпису у протоколі та отримання його копії;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.1,4 ст.126, ч.1,5,6 ст.121, ч.1,2 ст.122, ст..125 КупАП у виді штрафу у розмірі 20400 грн.;

- розписку про роз`яснення прав та обов`язків , передбачених ст..63 Конституції України, ст..268 КУпАП, згідно з якою ОСОБА_1 відмовилась від підпису;

- розписку про інформування особи про порядок застосування спеціального технічного засобу, згідно з якою ОСОБА_1 відмовилась від підпису;

- акт огляду на стан сп`яніння, згідно з яким огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовилась від його проходження;

- довідку ВП №2, згідно якої ОСОБА_1 за рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.10.2020 позбавлена права керування транспортними засобами на 3 роки;

- довідку ВП №2, згідно якої ОСОБА_1 протягом року не піддавалась адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП;

- довідку ВП №2, згідно якої транспортний засіб «Volkswagen Passat», НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 ;

- відеозапис з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, згідно з яким ОСОБА_1 відмовилась від проходження освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку /за допомогою технічного приладу «Драгер»/ у відділі поліції, а також у медичному закладі. При цьому, ОСОБА_1 не заперечувала факт керування автомобілем, однак, не менше чотирьох разів запитала у працівників поліції причину її зупинки, отримавши відповідь поліцейських, зазначила, що вона не злочинець і виконує вимоги застосування комендантської години. Жодних заперечень ОСОБА_1 з приводу порушення працівниками поліції будь-яких її прав, а також не керування нею транспортним засобом, остання не висловлювала.

З відеозапису також не вбачається перебування ОСОБА_1 у стані хвилювання, про що остання зазначила у судовому засіданні, однак, на думку судді, ОСОБА_1 поводила себе досить вільно, частково агресивно, що видно з її постави та розмови з поліцейськими.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та, як наслідок, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з диспозиції якої вбачається, що адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП є саме водій, яким згідно п.1.10 ПДР України визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП. Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 20.03.2022 транспортним засобом «Фольксваген Пассат Б6», д.н.з. НОМЕР_1 , достовірно встановлено у судовому засіданні за показаннями працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких було допитано, як свідків, та яких попереджено про кримінальну відповідальність, а також фактично не заперечується і самою ОСОБА_1 , яка під відеозапис, наявний у матеріалах справи, неодноразово запитувала у працівників поліції причину її зупинки, (відповідь поліцейськими була надана ОСОБА_1 також неодноразово).

При наданні оцінки поясненням свідка ОСОБА_2 , суд звертає увагу, що останній являється батьком дітей ОСОБА_1 , будучи особою певною мірою заінтересованою, а також те, що у судовому засіданні ОСОБА_2 показав, що припаркований ним автомобіль ОСОБА_1 він бачити з будинку останньої не міг, а коли прийшов до місця паркування у той же вечір, то автомобіля на місці не було, ОСОБА_1 же прийшла до дому близько 21 години, а вийшла ,відповідно, близько 18 години.

Сам же факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського та фактично не заперечується і самою ОСОБА_1 .

Приймаючи рішення у справі суддею також враховується, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 (надалі Указ) введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. 15.03.2022 Верховна Рада України ухвалила Закон «Про затвердження Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні". Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, у тому числі, ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, у тому числі, свободу пересування.

Враховуючи вищезазначене, суддею береться до уваги пояснення працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо оформлення матеріалів протоколу не на місці зупинки, а у відділі поліції, а також стосовно не проведення відеозапису за допомогою нагрудної бодікамери поліцейського та відповідного відеореєстратора, розташованого у патрульному автомобілі.

Обрана ОСОБА_1 версія подій, не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи, суддя вважає її певною реалізацією права на захист та намаганням уникнути адміністративної відповідальності. При цьому суддя звертає увагу, що ОСОБА_1 , при можливій недовірі працівникам поліції, мала змогу скористатись своїм правом та пройти відповідне освідування у прийнятній для неї медичній установі, проте цього не зробила, із відповідною скаргою на можливі, на думку останньої, протиправні дії працівників поліції не зверталась, адже доказів на підтвердження цього не надала.

При обрані міри адміністративного стягнення, суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушниці, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, а разом з тим, у 2020 році за рішенням суду позбавлена права керування транспортними засобами на три роки, тому суддя вважає за необхідне застосувати до останньої адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки, як вбачається з дослідженої у судовому засіданні довідки ВП №2, ОСОБА_1 позбавлена права керування транспортними засобами на підставі постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.10.2020 на 3 роки.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушниці у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.40-1,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні 20.03.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, застосувавши до останньої адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.., як такої, що вже позбавлена такого права строком на три роки до 20.10.2023 роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.М.Рибнікова