Єдиний унікальний номер 448/1551/21
Провадження № 3/448/65/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2022 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка України, працюючої на посаді продавця в магазині ФОП ОСОБА_2 ,

за ч.1 ст.156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Мостиського районного суду Львівської області з Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області повторно надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП, яка була повернута для належного оформлення, згідно постанови Мостиського районного суду Львівської області від 07.12.2021р.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №587700 від 22.11.2021р. та рапорту ст.ДОП СП відділу поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області Карпюка М. від 20.12.2021р., відомо, що 22.11.2021р. о 12:40 год. ОСОБА_1 в магазині ФОП ОСОБА_2 , розташованому в с.Бортятино Яворівського району, здійснювала продаж сигарет марки «COMPLIMENT» червоного кольору та марки «COMPLIMENT» синього кольору без марок акцизного податку, по ціні 25грн. за одиницю товару.

Вказано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги абз.16 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» та її дії кваліфіковано за ч.1 ст.156 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 повідомлялася судом про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилася, а від останньої поступила телефонограма, відповідно до якої своєї вини не визнала, зазначивши, що не здійснювала продажу сигарет без марок акцизного збору. Просила суд розглянути справу у її відсутності.

З огляду на те, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративні правопорушення вживати заходів для забезпечення явки учасників справи в судове засідання, окрім як шляхом направлення судової повістки, а законом передбачений певний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також з урахуванням вимог ст.268 КУпАП, у відповідності до якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.156 КУпАП, не є обов`язковою, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали зазначеної справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів .підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вимоги ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із викладеного слідує, що під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому, законодавець у положеннях ст.7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Частина 1 статті 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, що тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі пивом, алкогольними та слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, полягає у здійсненні роздрібної або оптової, зокрема, імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Так, торгівля зазначеними виробами може бути оптовою або роздрібною. При цьому, оптова торгівля, це діяльність з придбання і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації підприємствам роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам підприємницької діяльності, а роздрібна торгівля, це діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, зокрема на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших підприємствах громадського харчування.

Отже, обов`язковими ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: 1) торгівля тютюновими виробами; 2) наявність факту такої торгівлі; 3) відсутність марок акцизного податку на тютюнових виробах чи наявність підроблених марок цього податку; 4) отримання виручки від продажу предметів торгівлі.

Тобто, одними з обов`язкових ознак об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є торгівля тютюновими виробами та отримання виручки від продажу предметів торгівлі, що повинно бути встановлено в порядку передбаченому законом та підтверджено належними та допустимими доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №587700 від 22.11.2021р. та рапорту ст.ДОП СП відділу поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області Карпюка М. від 20.12.2021р., відомо, що 22.11.2021р. о 12:00 год. ОСОБА_1 в магазині ФОП ОСОБА_2 , розташованому в с.Бортятино Яворівського району, здійснювала продаж сигарет марки «COMPLIMENT» червоного кольору та марки «COMPLIMENT» синього кольору без марок акцизного податку, по ціні 25грн. за одиницю товару.

На підтвердження обставин викладених в вищевказаному протоколі про адміністративні правопорушення працівниками поліції додано: рапорту ст.ДОП СП відділу поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області Карпюка М. від 22.11.2021р. та від 20.12.2021р.; АПРУ та фототаблицю із зображенням приміщення магазину, біля прилавку якого стоїть ОСОБА_1 , а на прилавку такого розміщені сигарет марки «COMPLIMENT» без марок акцизного податку.

Так, рапорти працівників поліції наявні в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18), де Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в п.53 вказаної постанови зазначив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, без будь-яких інших належних і допустимих доказів.

Крім того, згідно наявної фототаблиці, на такій зображене приміщення магазину, біля прилавку якого стоїть ОСОБА_1 , а на прилавку такого розміщені два блоки нерозпечатаних сигарет марки «COMPLIMENT» синього та червоного кольорів без марок акцизного податку та на таких відсутня ціна товару, тобто відсутні всі вихідні дані того, що вказаний товар продавався.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що до протоколу не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що в зазначений день, час та місце ОСОБА_1 дійсно здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору (продавала кому-небудь) та отримала виручку від продажу таких, тобто не встановлено осіб, яким можливо було продано сигарети, не вказано свідків, враховуючи при цьому, що торгівля це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку.

Отже, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 у магазині здійснювала продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору та отримала за це грошові кошти.

Вказані обставини жодними належними та допустимими доказами не зафіксовані та суду не надано.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня одна із ознак складу адміністративного правопорушення, а саме об`єктивна сторона.

Крім того, належне вирішення даного питання потребує з`ясування: (1) хто може здійснювати оптову та роздрібну торгівлю; (2) хто може нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Так, згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Аналогічного роду вимоги встановлені й для роздрібної торгівлі. Зокрема, ч.21 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

У ст. 55 ГК України зазначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях, тобто є суб`єктом підприємницької діяльності та чи має право на підставі відповідної ліцензії здійснювати роздрібну або оптову торгівлю тютюновими виробами.

Таким чином, в силу наведених положень Закону, з огляду на диспозицію ч.1 ст.156 КУпАП, до адміністративної відповідальності за фактом вчинення наведеного адміністративного правопорушення може бути притягнуто суб`єкта господарювання, який має відповідні ліцензії на оптову та роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

Так, за адресою: с.Бортятин Мостиського району Львівської області, дійсно здійснюється господарська діяльність суб`єктом господарювання ОСОБА_2 .

Разом з тим, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 будь-якого відношення до такої господарської діяльності немає. Та обставина, що в цілому вона працює у ФОП ОСОБА_2 не може мати будь-якого значення для даної справи про адміністративної правопорушення, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що остання є суб`єктом господарювання, яка має відповідні ліцензії на оптову та роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

Вважаю, що за встановлених судом обставин, уповноваженими на складання протоколу особами не доведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно достатті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З п.1 ст.247 КУпАП слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі у цій частині підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ст.265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилучені речей реалізують.

Згідно положень ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне вирішити питання про долю речових доказів у даній справі про адміністративне правопорушення, а саме: вилучені у ОСОБА_1 блок сигарет марки «COMPLIMENT» синього кольору та 2 пачки таких, а всього 12 пачок, і блок сигарет марки «COMPLIMENT» червоного кольору та 2 пачки таких, а всього 12 пачок, слід повернути їх володільцю, - ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 1, 9, 40-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294-295 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені блок сигарет марки «COMPLIMENT» синього кольору та 2 (дві) пачки таких, а всього 12 (дванадцять) пачок, і блок сигарет марки «COMPLIMENT» червоного кольору та 2 (дві) пачки таких, а всього 12 (дванадцять) пачок, - повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак