Справа № 703/418/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сміла Черкаської області, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Заступник т.в.о. начальника відділу поліції № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Матвєєв О.Д. направив до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 512914, згідно з яким 01 лютого 2022 року близько 09 год. 30 хв. по вул. Сенатора з будинку № 19 здійснював торгівлю алкогольними напоями з рук, без марок акцизного збору.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 01.02.2022 близько 09 год.30 хв. він перебував на території свого домоволодіня. В цей час до його будинку під`їхали працівники поліції. В ході розмови вони запитали чи має він вдома алкогольні напої. ОСОБА_1 повідомив, що після свят у нього залишився «самогон». Тоді працівники поліції сказали, що їм потрібні «показники» та запитали чи не можуть вони скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо нього. При цьому повідомили, що йому нічого не буде, це лише проста формальність. Він погодився, щось підписав, але що не знає. Ні яких алкогольних напоїв він ніколи не продавав, алкоголь в будинку тримає лише для власних потреб.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений на ОСОБА_1 за те, що він здійснював продаж алкогольних напоїв з рук, без марок акцизного збору, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП настає за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

При цьому, відповідальність за здійснення продажу алкогольних напоїв без марок акцизного збору ч. 3 ст. 156 КУпАП не передбачена. Вказані дії підлягають відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, а тому не охоплюються санкцією ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Слід звернути увагу на те, що ч. 3 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Так, приписами п. 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2022 року серії ВАВ №512914 відсутнє посилання на конкретну норму Закону України, яку порушив ОСОБА_1 , а саме не зазначено яким саме нормативним актом передбачено заборону торгівлі алкогольними напоями з рук. Суть правопорушення викладена формально, не конкретизовано, загальними фразами, склад адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення фактично є дублюванням змісту диспозиції ч. 3 ст. 156 КУпАП

Формулювання складу правопорушення у викладеній в протоколі формі не відображає конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення: кому і в якій кількості було реалізовано алкогольні напої, прізвище та адрес цих осіб, засвідчення факту оплати за проданий ним алкоголь.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 заперечував факт продажу ним алкогольних напоїв з рук.

На підтвердження його вини у вчиненні правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення приєднано лише письмове пояснення ОСОБА_1 , письмове пояснення ОСОБА_2 , заяву ОСОБА_1 про добровільну видачу алкогольного напою та квитанцію про отримання речових доказів на зберігання.

Судом досліджено вказані докази та встановлено, що письмові пояснення свідка ОСОБА_2 не містять відомостей щодо здійснення ОСОБА_1 продажу алкогольних напоїв з рук. Він зазначив, що був лише присутнім під час добровільної видачі ОСОБА_1 пляшок з прозорою речовиною з різким запахом спирту.

Заява ОСОБА_1 та квитанція про отримання речових доказів також не містить будь-яких доказів щодо здійснення ОСОБА_1 саме продажу алкогольних напоїв, а лише є формальним підтвердження згоди на вилучення предметів з послідуючим їх рухом.

Письмові пояснення ОСОБА_1 не можуть слугувати єдиною підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності з урахуванням відсутності інших доказів його вини, оскільки були спростовані ним в ході розгляду справи.

До того ж, в матеріалах справи відсутні докази, зокрема, відповідний висновок судової експертизи, того, що вилучена у ОСОБА_1 речовина є пивом, алкогольним чи слабоалкогольним напоєм.

Суд, також, зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення містяться посилання на ще одного свідка правопорушення ОСОБА_3 . Однак, жодних пояснень цього свідка до матеріалів справи не приєднано.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, та являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Крім того, вказаний протокол мітить суттєві недоліки, які не можуть бути усунуті в ході розгляду справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол.

ЄСПЛ у своїх рішеннях дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не надано безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, суд вважає, що його вина належним чином не доведена, достатніх доказів його вини не зібрано, тому справу належить закрити у зв`язку відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП суддя

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя І.Я. Биченко