П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, відносно якої складено протокол, розглянувши матеріали справи, які надійшли із Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №264146 від 15.02.2022 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з даними протоколу 14.02.2022 року о 18.40 годині в м. Ужгород, вул. Загорська, 132 водій, керуючи транспортним засобом Пежо н.з. НОМЕР_1 в м. Ужгород, вул. Загорська та в районі будинку 132 був неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не слідкував за її зміною, виїхав на зустрічну смугу, не обрав безпечної швидкості та дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Фольцваген Пассат д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Вказано про порушення вимоги п.п.11.3, 12.1, 13.1 ПДР України. Дії водія кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №264147 від 15.02.2022 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з даними протоколу о 18.40 годині в м. Ужгород, вул. Загорська, 132 водій, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Пежо н.з. НОМЕР_1 став учасником ДТП, після чого самовільно залишив місце ДТП, до якого був причетний. Вказано про порушення вимоги п.п.2.10.а ПДР України. Дії водія кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає за доцільне проводити спільний розгляд вказаних справ 308/3069/22 (провадження №3/308/1864/22) та 308/3071/22 (провадження №3/308/1866/22) та присвоїти їм один унікальний номер №308/3069/22.

У судові засідання з розгляду даної справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, причин неявки суду не повідомив.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного висновку.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №264146 від 15.02.2022 року, план-схемою ДТП, підписаною ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , який повідомив, що помітив транспортний засіб Пежо, який, рухаючись неадекватно, виїхав на зустрічну смугу та неодноразово вертаючись на свою смугу, знов виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з Фольксваген Пассат, в подальшому намагався завести двигун, згодом через праве переднє вікно вийшов та пішов (втікав) в сторону вул. Заньковецької, залишивши місце події; поясненнями ОСОБА_2 , у якому повідомила, що авто, що спричинило зіткнення, рухалось зустрічною смугою, водій, залишивши місце події, зник з місця ДТП, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №264147 від 15.02.2022 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Даючи оцінку доказам, суд також виходить з того, що відповідно до п.п.11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. Згідно з п.п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст.124 КУпАП, оскільки, він, керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п.п.11.3, 12.1, 13.1 ПДР України, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

До матеріалів справи щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП додано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №264147 від 15.02.2022 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №264146 від 15.02.2022 за ст. 124 КУпАП, план-схему ДТП, підписану ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_3 , який, зокрема, повідомив, що після зіткнення з Фольксваген Пассат водій в подальшому намагався завести двигун, згодом через праве переднє вікно вийшов та пішов (втікав) в сторону вул. Заньковецької, залишивши місце події, копію письмових пояснень ОСОБА_2 , яка, зокрема, повідомила, що водій транспортного засобу, який здійснив зіткнення, покинув місце події в напрямку вулиці Закарпатська, залишивши транспортний засіб на місці події.

Даючи оцінку доказам, суд також виходить з того, що відповідно до п.п.2.10.а ПДР України водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про правильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, оскільки такий порушив вимоги п. 2.10.а ПДР України.

При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (ч.1 ст.36 КУпАП).

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (ч.2 ст.36 КУпАП).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність суд не знаходить.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З врахуванням особи винного, фактичних обставин, характеру вчиненого правопорушення, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 33-35, 40-1, ст.124, ст.ст.251, 280, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП, за номерами №308/3069/22 (провадження №3/308/1864/22) та №308/3071/22 (провадження №3/308/1866/22) об`єднати та присвоїти їм один унікальний номер №308/3069/22.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, на користь держави 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.) грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда