3/441/11/2022 441/622/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2022 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 2 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , неодруженого, експедитора ПП ОСОБА_2 , із середньою спеціальною освітою,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 098926 від 24.03.2021, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він 24.03.2021, о 11 год. 50 хв., по автодорозі Львів-Самбів-Ужгород 24 км + 200 м керував транспортним засобом марки «Mazda», р.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 згідно протоколу, порушив п. 2.5 чинних Правил дорожнього руху України, його дії кваліфіковано за ознаками ч. 1 ст. 130 КК України.

В суді ОСОБА_1 факт вчинення інкримінованого йому правопорушення категорично заперечив, зазначив, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував, у той день виконував розвозку продукції, був зупинений працівниками поліції через неувімкнені фари, з вказаним порушенням погодився, між тим, працівник поліції вказав йому, що він «виглядає не так», від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, виявляв бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я, між тим, йому у цьому відмовили, на вимогу поліції проставив свій підпис у пустому протоколі, пояснення писав під диктовку працівника поліції, при цьому жодних свідків не було, відеозапис його зупинки працівниками поліції не здійснювався, з протоколом про адміністративне правопорушення категорично не погоджується, просить справу відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Возний О.Й. у суді та у письмових поясненнях зазначив, що підстав притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає, огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не проводився, між тим від такого ОСОБА_1 не відмовлявся, відеозапис події з нагрудної камери поліцейського відсутній, свідки під час складання протоколу залучені не були, вважає, що факт порушення, який вміняється ОСОБА_1 не підтверджений належними та допустимими доказами. З покликанням на відсутність події та доказів, котрі б підтверджували наявність складу інкримінованого йому правопорушення, порушення процедури складання протоколу, просить провадження у справі закрити та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Оглянувши та дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши ОСОБА_1 , свідків, всебічно та повно з`ясувавши обставини таких, проаналізувавши пояснення його захисника приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено в суді, та убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 098926 від 24.03.2021, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів 24.03.2021, о 11.50 год., на автодорозі Львів-Самбів-Ужгород 24 км + 200 м ОСОБА_1 був зупинений працівниками СРПП ВП № 2 Львівського РУП ГУНП у Львівській області за керування транспортним засобом марки «Mazda», р.н.з. НОМЕР_1 , при цьому у нього поліцейський убачав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У суді ОСОБА_1 відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично заперечив, при цьому заявив, що під час його зупинки та складання протоколу свідки, зазначені у протоколі присутні не були, відеозапис на бодікамеру патрульного поліцейського не вівся.

Свідок ОСОБА_3 у суді показав, що 24.03.2021, близько обіду, був зупинений працівниками поліції на автодорозі Львів-Самбів-Ужгород, де працівник поліції йому запропонував проставити свій підпис у протоколі щодо відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому, він ОСОБА_1 не бачив, як такий відмовляється від проходження огляду не бачив та не чув, пояснення власноручно не писав, поставив свій підпис у документах, де показав працівник поліції, при цьому інших свідків не було, відеозйомка не проводилась.

Відповідно до п. 12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 2, 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться , в т.ч. лікарем закладу охорони здоров`я.

Пункт 4, 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачає, що метою огляду у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 цього закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як встановленого у суді та убачається із рапорта поліцейського СРПП ВнП № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області І.Фостяк відеозапис зупинки та складання протоколу відносно водія ОСОБА_1 24.03.2021 відсутній.

Отже, матеріали справи не містять доказів проведення вищеозначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а так само і відмови від проходження такого огляду, відеозапис зупинки та складання протоколу на ОСОБА_1 відсутній, покази ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , зазначеного у протоколі, у суді, суперечать наведеному у протоколі, а отже, не дають підстав стверджувати про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`янніня у закладі охорони здоров`я.

Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР при складанні протоколу не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17(2-а/177/23/17), адміністративне провадження № К/9901/34580/18.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлюється принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, вважається невинуватим доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

В п.71 Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Заява №29979/04) Європейський суд зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. У п. 74 цього ж Рішення ЄСПЛ зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Аналізуючи матеріали справи та зібрані у справі докази в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, зокрема, покази свідка ОСОБА_3 , особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , які є послідовними та узгоджуються між собою, з огляду на них та розбіжності між такими та зазначеним у протоколі, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, вважаю що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження в суді у зв`язку із порушенням порядку та процедури проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відсутністю доказів, які б достовірно вказували на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За наведеного, приходжу переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

Разом з тим, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Перетятько О.В.