Справа № 129/37/22
Провадження по справі № 3-зв/129/20/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2022 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Бондар О.В., розглянувши заяву захисника Човганюк А.М. про відвід судді Дєдова Сергія Миколайовича у справі № 129/37/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

установив:

31.03.2022 р. захисник Човганюк А.М. подав до суду заяву про відвід судді Дєдова Сергія Миколайовича у справі № 129/37/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з огляду на те, на те, що у соціальній мережі Фейсбук в групі «Гайсин.Новини.Оголошення» користувачем ОСОБА_2 опублікована інформація про те, що суддею Дєдовим С.М. отримано від ОСОБА_1 хабар за уникнення від відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, зазначені обставини, на думку її підзахисного, свідчать про здійснення таким чином тиску на суддю Дєдова С.М. і є підставою для заявлення йому відводу, задля забезпечення права особи на справедливий суд.

ОСОБА_1 та його захисник Човганюк А.М. на розгляд заяви не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви судді, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши заяву, матеріали справи, суддя визнає за необхідне її задовільнити з таких міркувань.

Відповідно до ст.217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно зі ст.221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суду є процесуальне право учасника справи заявити відвід судді, який розглядає його справу, вказане процесуальне право на відвід судді гарантує неупередженість та об`єктивність суду.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості судді.

Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

У справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) ЄСПЛ зазначено «104. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності».

На думку ЄСПЛ, неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивноі? перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретніи? справі, а також об`єктивноі? перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантіі? для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, навіть якщо об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Зважаючи на обґрунтованість заяви захисника Човганюк А.М., заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15 Кодексу суддівської етики, Бангалорськими принципами поведінки суддів, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

постановив:

Задовільнити заяву захисника Човганюк Алли Миколаївни.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - передати для розгляду іншому судді відповідно до встановленого законом порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: