Справа № 461/809/22 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/308/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 8 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 48465 грн.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0020/20900/22 від 4 січня 2022 року товар конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 1,09 грн. витрат за зберігання складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції, 04 січня 2022 року, близько 23 годин 00 хвилин в зону митного контролю в напрямку вхід в Україну, смугою руху «червоний коридор» пішого переходу пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці слідував ОСОБА_1 , який вказав у поданій митній декларації про відсутність в нього товару, окрім особистих речей та продуктів харчування.

Підчас проведення візуального огляду, виникла підозра щодо наявності в нього товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування або товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.

Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 283», ОСОБА_1 було запропоновано пройти до спеціально відведеного майданчику для проведення огляду ручної поклажі, де під час проведення митного огляду ручної поклажі (без ознак приховування) було виявлено, крім дозволеного (два мобільні телефони), не задекларовані за встановленою формою товар, а саме:

1. мобільний телефон Apple Iphone 13 Рго, IMEI НОМЕР_1 ;

2. мобільний телефон Apple Iphone 11, IMEI НОМЕР_2 .

Про наявність товару ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, тобто порушив ст. 257 Митного кодексу України, проте визнав своєю власністю після митного огляду.

Отже, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування, тобто, не заявивши за встановленою формою точні відомості про нього, а саме - про його кількість та вартість. Даний товар, у встановленому порядку не був задекларований і був виявлений під час проведення митного контролю ручної поклажі.

Відповідно до висновку експерта СЛЕД ДМСУ №-0042 від 24 січня 2022 року, загальна вартість вилученого товару становить 48 465,00 гривень.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Подану апеляційну скаргу апелянт мотивує тим, що судове рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Суддя Галицького районного суду м. Львова грубо порушив норми процесуального права, не з`ясував дійсних обставин справи, а тому його висновки, викладені у постанові, не відповідають обставинам справи.

04 січня 2022 року, перетинаючи митний пост «Шегині», він був затриманий митною службою для додаткового огляду, під час якого виявлено у нього два неробочих телефони і два телефони нових марки «Iphone -11, 13», при цьому зазначає, що він пояснив, що два нових телефони перевозив для власного користування, так як його були поламані.

Таким чином він не вважає себе злісним порушником правил декларування речей, які були перевезені ним через митний кордон України, оскільки недотримання ним вимог декларування телефонів не завдало жодної матеріальної шкоди або інших збитків державі, без умислу порушити митні правила, передбачених чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»), що саме й мало місце у його випадку.

Наголошує, що протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам ст. 494 МК України, оскільки складений без свідків. В протоколі про порушення митних правил не вірно вказано, що він є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а насправді він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Він не ознайомлений з висновком експертизи та оцінкою вартості кожного предмета.

Окрім того, 30 березня 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду найшло клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із військовим станом та його перебуванням за кордоном.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, щодо якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та відсутності підтверджуючих даних, що ОСОБА_1 знаходиться за межами України, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у його відсутності.

Заслухавши виступ представника митниці Зирянова О.Ю. на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 489 МК та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дотримався вищенаведених норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 472 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто нез`явлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За змістом цього Закону такі дії вчиняються винною особою умисно чи з необережності.

Згідно зі ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При цьому підпункти « а, б, г, д» п. 5 ст. 257 Митного Кодексу України вказують на те, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, кількість, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.

Згідно ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції дані вимоги законодавства дотримано. Висновок суду про наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме переміщення товарів через митний кордон України шляхом недекларування, тобто не заявлення за встановленою формою точних відомостей про товар, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами:

-протоколом про порушення митних правил №0020/209000/22 від 4 січня 2022 року (а.с. 1- 4), з якого вбачається, що ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України товар (мобільний телефон: Apple Iphone 11, Apple Iphone 13 Рго) шляхом не декларування, тобто не встановлення за встановленою формою точних відомостей про нього, окрім того ОСОБА_1 незгоди з протоколом про порушення митних правил не мав;

-митною декларацією (а.с. 6), з якої вбачається, що ОСОБА_1 зазначив, що переміщує через митний кордон України продукти харчування та особисті речі;

-актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу ( а.с. 7), з якого вбачається, що під час проведеного митного огляду ручної поклажі було виявлено, крім дозволеного (два мобільні телефони), не задекларований за встановленою формою товар;

-описом предметів, вилучених згідно з протоколу про порушення митних правил (а.с. 8), з якого вбачається, що вилучено два мобільних телефони;

-висновком №-0042 від 24 січня 2022 року (а.с. 16-19), з якого вбачається, що вартість вилучених телефонів 48 465 грн.;

Покликання ОСОБА_1 , що під час огляду в нього було виявлено два неробочі телефони та два нові, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки не спростовують його провину у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Як вбачається, з протоколу про порушення митних правил №0020/209000/22 від 4 січня 2022 року ( а.с. 1-4), у ОСОБА_1 було виявлено мобільні телефони марки «Apple», які не були ним задекларовані за встановленою формою, окрім того в своїх письмових поясненнях останній не зазначав, про наявність у нього телефонів, у неробочому стані.

Аргументи ОСОБА_1 , що недотримання ним вимог декларування не завдало жодної матеріальної шкоди або інших збитків державі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки, дане порушення митних правил має особливий характер суспільної небезпеки, посягає на встановлені державою суспільні відносини, пов`язані із переміщенням через митний кордон України товарів, окрім того дані дії могли призвести до несплати або недоплати мита.

Доводи апелянта, що протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам ст. 494 МК України, оскільки складений без свідків, не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 494 МК України протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю МК України, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

На переконання апеляційного суду, протокол про порушення митних правил № 0020/209000/22 від 4 січня 2022 року відповідає вимогам ст. 494МК України, окрім того, до протоколу про порушення митних правил, у ОСОБА_1 не було зауважень, що засвідченого його підписом.

Посилання апелянта на невірне зазначення його анкетних даних, зокрема, по-батькові, у протоколі про порушення митних правил, заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки дійсно в протоколі про порушення митних правил №0020/209000/22 від 4 січня 2022 року працівниками митниці допущена описка, однак така не свідчить, що такий протокол складено не щодо ОСОБА_1 , окрім того дане питання було предметом розгляду в суді першої інстанції та суддею місцевого суду встановлено вірні дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 472 МК України.

При накладенні адміністративного0 стягнення на ОСОБА_1 суд дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ст. 472 МК України, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 8 лютого 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 472 МК України залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.