Справа № 301/2602/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав захисник ОСОБА_1 - адвокат Васильчук А.Ю.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2020 року

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок, на користь держави до ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (), банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету : 22030106.

Згідно постанови, 24 листопада 2020 року о 19.40 год. на а/д Мукачево-Рогатин-Львів 35 км. ОСОБА_1 , керуючи т/з Мазда 6 НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з попереду їдучим комбайном, при цьому комбайн та автомобіль отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою, адвокат Васильчук А.Ю. вказує на те, що постанова є незаконною, тому має бути скасована. Зазначає, що справа розглянута за відсутності правопорушника та його захисника, не зважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за обов`язковою участю правопорушника та його захисника. Стверджує, що суд дійшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, про його винуватість у скоєнні цього проступку, а також застосування щодо нього найсуворішого стягнення, визначеного санкцією ст. 124 КУпАП, незважаючи на відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_1 у потерпілих. Щодо пропуску строку вказує на те, що про оскаржувану постанову довідався 28.12.2020 з ЄДРСР. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1. ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника, адвоката Васильчука А. Ю., неявка яких, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що розгляд справи неодноразово відкладався, вказані особи належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, жодних заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду на інший день від них не надходило, що з огляду на приписи чинного законодавства справа має бути розглянута з дотриманням розумних строків.

Апеляційний суд визнає слушними доводи апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення враховуючи такі обставини.

З оскаржуваної постанови убачається, що розгляд справи відбувся 14.12.2020 за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . При цьому, у матеріалах справи містяться відомості про те, що ОСОБА_1 отримав повістку про виклик до суду, що підтверджується відповідним поштовим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 06.12.2020. Також у матеріалах справи містяться відомості, що 14.12.2020 ОСОБА_1 надіслано копію оскаржуваної постанови, однак, відомостей про отримання ним судового рішення, у матеріалах справи немає. Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу - поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду таке.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №389923, 24 листопада 2020 року, о 19 год 40 хв, на а/д Мукачево-Рогатин-Львів 35 км, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Мазда 6» д. н. з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, унаслідок чого допустив зіткнення комбайном, який їхав попереду. Комбайн та автомобіль отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію процесуального документу отримав.

З рапорту поліцейського Лендєла М. М. убачається, що дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 мала місце 24.11.2020 о 19 год 30 хв на а/д Мукачево-Рогатин-Львів 35 км. Так, рапортом підтверджується, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Мазда 6» д. н. з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, унаслідок чого допустив зіткнення з комбайном марки «John deere», д. н. з. НОМЕР_2 , який їхав попереду (а. с. 2).

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №389923 обставини також підтверджуються приєднаною до матеріалів справи схемою місця ДТП (а. с. 3), письмовими поясненнями водія комбайна марки «John deere», д. н. з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 (а. с. 4), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких зокрема вбачається, що ОСОБА_1 , здійснюючи обгін автомобіля, який рухався у попутному напрямку не помітив комбайн, що їхав попереду його автомобіля марки «Мазда 6» д. н. з. НОМЕР_1 , унаслідок чого відбулося зіткнення між вказаними транспортними засобами (а. с. 5).

Аналізуючи та оцінюючи зібрані у справі докази, апеляційний суд враховує і те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при їх збиранні та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду у повному обсязі оцінені та досліджені наявні у справі докази, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та узгоджується з вимогами закону.

Також під час розгляду справи не встановлено яких-небудь відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що працівники патрульної поліції Гриньо В.Ю. та Дудла О. І. були упереджені під час складання протоколу за ознаками передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення та відбираючи пояснення в учасників дорожньо-транспортної пригоди, що у поліцейських були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

На переконання апеляційного суду, підстави не довіряти або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності показів іншого учасника дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_2 , - відсутні, адже їхні пояснення є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вищевказаних осіб: поліцейських та іншого учасника події - водія комбайна марки «John deere», д. н. з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №389923 зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1 ПДР встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Сукупність доказів, які наявні у матеріалах справи свідчать про те, ДТП відбулась саме внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Апеляційний суд вважає такими, що жодним чином не впливають на висновки місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП доводи апелянта про те, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , позбавивши його права на захист. Факт розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 апеляційним судом враховано як підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. При цьому, вказана обставина не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, яка вважається обґрунтованою та законною.

Апеляційний суд визнає, що доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки винуватість його у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів.

Доводи апелянта про те, що суд розглянув справу поверхнево, ухвалив судове рішення передчасно, не врахувавши клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду на інший день, - апеляційний суд відхиляє, оскільки вважає, що на підтвердження вказаних доводів адвокатом Васильчуком А. Ю. не надано жодних доказів, які можуть ставити під сумніви висновки місцевого суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Між тим, при оцінці доводів апелянта у цій частині, апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, констатує, що жодних клопотань чи заяв про відкладення судового засідання на інший день, ні від ОСОБА_1 , ні від його представника, адвоката Васильчука А. Ю., до місцевого суду не надходило.

Разом з тим, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що призначене судом адміністративне стягнення є занадто суворим. При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, судом першої інстанції були дотримані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП. При оцінці доводів апеляційної скарги береться до уваги і те, що ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнає, не кається у вчиненому. Позиція ОСОБА_1 , яку адвокат Васильчук А. Ю. виклав у апеляційній скарзі, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому висновок місцевого суду про визнання його винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та його представник, адвокат Васильчук А. Ю., не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Васильчуку А.Ю., строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Васильчук А.Ю., залишити без задоволення.

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН