Справа № 710/350/22
Провадження № 3/710/390/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2022 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Симоненко О.В., розглянувши матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.11.1999 року Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області,не працює,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155650 від 05.02.2022 року, складеного інспектором СРПП ВПД №2 старшим лейтенантом поліції Данилком В.М., 05.02.2022 о 23 годині 20 хвилин в м.Шпола по вул. Каштановій керував автомобілем Мерседес Віто реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та обличчя. При пропозиції продути прилад « Драгер» відмовився та проїхати до медичного закладу для освідування на вживання алкоголю відмовився. Дії особи кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав письмові пояснення, у яких вину не визнав.

Захисник Карпов С.О. у судовому засіданні просив провадження закрити. В обґрунтування зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення не правильно зазначене прізвище особи, оскільки відповідно паспорту правильним є « ОСОБА_2 », не зазначено повністю імені та по батькові працівника, який склав протокол. Крім того, вказаний протокол має допис в графі « порушив (ла) вимоги п.» після його складення та вручення ОСОБА_1 , а саме зазначено ручкою іншого кольору п. 2.5, що суперечить п.п.2.2 Наказу уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 16.02.2015 року № 3/02-15 « Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом № 1376 від 06.11.2015 року МВС України. До протоколу не додані докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. При цьому із відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 повідомляв , що він не керував автомобілем. Особі також не роз`яснені її права та при застосуванні кайданок та затриманні не складено протокол про затримання та не повідомлено центр безоплатної правової допомоги. Крім того, додану постанову про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.5 чт. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП від 05.02.2022 року скасована судом. При оголошенні доказів, також звернув увагу, що копія вказаного протоколу також має дописи, оскільки копія постанови, яка вручена ОСОБА_3 не має ч.1 ст. 122 КУпАП.

Заслухавши осіб, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи судом встановлено.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

При цьому, закон пов`язує таку відмову виключно з керуванням цією особою транспортним засобом, що має бути доведеним.

До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як докази вини надано: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 594775 від 05.02.2022 року, диск із відеозаписом.

Під час перегляду відеоматеріалів оптичного диску, що знаходиться у неопечатаному, без належних відміток та підписів посадової особи паперовому конверті, встановлено, що запис починається з того, що автомобіль працівників поліцейських під`їжджає до мікроавтобуса, який стоїть на узбіччі, з вимкнутими ліхтарями, з водійського сидіння якого виходить чоловік, за яким біжать поліцейські. При цьому чоловік повідомляє, що не керував транспортним засобом.

Відеозаписи не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту його зупинки працівниками поліції саме під час керування.

Встановлено, що на момент початку зйомки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тобто не був водієм.

Крім того, факт того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за обставин , зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення , встановлений при розгляді адміністративного позову ОСОБА_1 у справі № 710/175/22 та за результатами розгляду якого, вказана постанова БАВ № 594775 від 05.02.2022 року скасована, рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 10.03.2022 року, відповідно відмітки на ньому, набрало законної сили 22.03.2022 року.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 05.02.2022 року він попросив у ОСОБА_1 мікроавтобус , оскільки свого транспорту не має, щоб відвезти донці продукти у м.Черкаси. ОСОБА_1 дав автомобіль та за кермом поїхав ОСОБА_5 .. По приїзду з міста, вони зізвонились із Орєшіним та він сказав, щоб його забрали від батьків, у яких він перебував на святі, й відвезли його та, відповідно автомобіль, до нього до дому. За кермом перебував ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_2 був напідпитку. В мікроавтобусі вони із ОСОБА_1 сиділи поруч, він біля дверей. По дорозі ОСОБА_5 зупинив автомобіль в районі Червоного ставка, щоб покурити та вийшов із автомобіля, а за ним і ОСОБА_2 через водійське сидіння. Потім під`їхав автомобіль поліцейських та у них з Орєшіним почалась розмова і він сів в автомобіль до поліцейських. Працівник поліції до них також підходив, але пояснень не вимагав. Після того, як ОСОБА_2 вийшов із автомобіля вони поїхали до нього додому, та за кермом продовжував перебувати ОСОБА_5 ..

Також, необхідно зазначити, що відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом у відповідності до вимог ч.1 ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять, що підтверджує твердження свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.

За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, він, у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП, не є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення та не був зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що вказані вимоги закону працівником поліції не виконані, права особі не роз`яснені.

Крім того, суд вважає слушними доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Згідно із ч.1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції допущені порушення вимог п.7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, якою не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Так, оригінал протоколу не відповідає його копії, яка надана ОСОБА_1 , в якій відсутній запис про пункт ПДР. В той час, як у оригіналі протоколу у графі « чим порушим (ла) вимоги п.» зазначено відмінного кольору ручкою , чорною, тоді як протокол заповнений синьою, п. 2.5 . Таким чином, патрульними поліції були внесені відомості до протоколу після підписання його та вручення ОСОБА_1 , що є недопустимим.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Згідно із ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто, а під час судового розгляду у діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, як і самої події правопорушення.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст.130, п.1.ч.1 ст.247 ст.ст. 252, 280, 283, 284, 294 суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області.

Суддя О.В. Симоненко