ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/132/22 Справа № 693/987/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Шимчик Р. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 14 жовтня 2021 року о 01 год. 25 хв. по вул.Захисників України у м.Жашків ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2022 року та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на те, що судом першої інстанції не було встановлено факту керування ним транспортним засобом, оскільки на відеозаписі, доданому до протоколу, відсутні докази, які підтверджують факт руху транспортного засобу. Свідки, які б могли підтвердити факт керування ним транспортним засобом також відсутні.

Зазначає, що той факт, що він та свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є односельцями не може свідчити про необ`єктивність їх показів у суді.

Вказує, що в судому засіданні був допитаний поліцейський ОСОБА_5 , який не є особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, тоді як суд виніс рішення спираючись на його показання та який пояснив, що автомобіль, у якому перебував ОСОБА_1 поліцейські не зупиняли, а під`їхали уже до стоячого автомобіля.

Одночасно зазначає, що судом не взято до уваги зауваження адвоката Євича С.П. про те, що час, вказаний інспектором у протоколі про адміністративне правопорушення та час вказаний на відео з нагрудної камери поліцейського відрізняються. Таким чином, відповідно до часу, вказаного у протоколі, його було складено до того, як інспектор увімкнув нагрудну камеру.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 494237 від 14.10.2021 про те, що ОСОБА_1 14 жовтня 2021 року о 01 год. 25 хв. по вул.Захисників України у м.Жашків керував автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Жашківської БПЛ від 14.10.2021, згідно якого, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: хитка хода, нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 14.10.2021, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу - Drager Alcotest 6810;

- пояснень від 14.10.2021, отриманих від свідка ОСОБА_2 згідно яких, 14 жовтня 2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не було встановлено факту керування ним транспортним засобом, оскільки на відеозаписі, доданому до протоколу, відсутні докази, які підтверджують факт руху транспортного засобу. Свідки, які б могли підтвердити факт керування ним транспортним засобом також відсутні.

В свою чергу, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, пояснень свідка ОСОБА_2 , який підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, зазначені доводи апелянта є неприйнятними.

Вважаю за необхідне погодитися із мотивами суду першої інстанції щодо критичного сприйняття пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, які підтверджують факт керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, пояснення ОСОБА_1 та зазначених свідків спрямоване на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

З врахуванням чого, доводи ОСОБА_1 про те, що той факт, що він та свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є односельцями не може свідчити про необ`єктивність їх показів у суді є безпідставними.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудного портативного відеореєстратора поліцейського, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне порушення.

Неспроможними є доводи апелянта про те, що в судому засіданні був допитаний поліцейський ОСОБА_5 , який не є особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, тоді як суд виніс рішення спираючись на його показання та який пояснив, що автомобіль, у якому перебував ОСОБА_1 поліцейські не зупиняли, а під`їхали уже до стоячого автомобіля, оскільки суд при постановленні рішення враховує докази в сукупності, що, в даному випадку, і було зроблено судом.

Також в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 зазначив, що на нагрудній відеокамері невірно встановлено час, але поліцейські не мають права втручатися в її роботу, з врахуванням чого, безпідставними є доводи апелянта щодо зазначених обставин, про які зауважував адвоката Євича С.П. під час розгляду справи в місцевому суді.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Жашківського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба