Справа № 344/249/22
Провадження № 33/4808/199/22
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Облещук О.П.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Облещук Ольги Петрівни на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП,та накладено стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - 850 гривень штрафу;

- за ст. 124 КУпАП - позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

На підставі ст. 36 КУпАП призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИЛА:

Суддею суду першої інстанції встановлено, що 23 грудня 2021 року о 19 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. С.Бандери, 9, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Jeep Grand Cherokee», н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Peugeot 607», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3. б), 13.1. Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 27 грудня 2021 року о 20 год. 00 хв. в м. Івано-Франківську на перехресті вулиць Бельведерська - Південний Бульвар, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Jeep Grand Cherokee», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Ford Orion», н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, та допустив зіткнення з ним, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11. Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Захисник Облещук О.П. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, змінити її в частині накладеного адміністративного стягнення, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Посилається на те, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про судові засідання, жодних повісток він не отримував. 08 березня 2022 року він випадково дізнався про те, що його позбавлено права керування транспортними засобами. Тоді ж він звернувся до адвоката. 11 березня 2022 року нею було отримано копію постанови, однак ознайомитися з матеріалами справи не вдалося у зв`язку з введенням воєнного стану. Вказує, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, він не міг з`явитися в судове засідання та надати пояснення. З цих причин просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Зауважує, що суддею не було дослідженого всіх обставин справи, обрано вид адміністративного стягнення без врахування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зазначає, що 23 грудня 2021 року ОСОБА_1 , рухаючись на своєму автомобілі по вул. Бандери, 9, в місті Івано-Франківську, в зв`язку із сильною ожеледицею на дорозі та різким гальмуванням машини попереду нього, потрапив у ДТП. Незважаючи на гальмування ОСОБА_1 , зіткнення не вдалося уникнути. Пошкодження, завдані власнику транспортного засобу потерпілого, були незначними, оскільки швидкість автомобілів при зіткненні була менше 10 км/год. ОСОБА_1 , не заперечуючи свою вину у вчиненні ДТП, одразу погодився на виплату відшкодування. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у страховій компанії, він одразу повідомив потерпілому всі необхідні реквізити страхового полісу. Окрім цього, ОСОБА_1 , (з картки дружини (копія свідоцтва про шлюб додається) було перераховано на рахунок потерпілого ОСОБА_2 2500,00 грн з призначенням платежу «повернення франшизи», оскільки страхова компанія здійснює виплати відшкодування за вирахування франшизи. Такі дії ОСОБА_1 свідчать повне усвідомлення ним необхідності відшкодування завданої шкоди, щире розкаяння у скоєному ДТП та бажання добровільно відшкодувати завдані потерпілому збитки. Також, 27 грудня 2021 року ОСОБА_1 на перехресті вулиць Бельведерська Південний бульвар в зв`язку із тимчасовою відсутністю дорожніх знаків (що пов`язано із нещодавнім об`єднанням Північного та Південного бульварів) допустив зіткнення з іншим транспортним засобом. Матеріальна шкода, яка була завдана власнику транспортного засобу була незначною, питання про відшкодування шкоди були вирішені учасниками ДТП на місці пригоди. Потерпілий жодних претензій до ОСОБА_1 не мав та не має.

Стверджує, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, негативно за місцем проживання чи роботи не характеризується, повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушення, щиро розкаюється у скоєному правопорушенні та в загальному являється добропорядним громадянином.

На її думку, покарання у виді штрафу буде достатнім для перевиховання останнього та запобігання вчиненню ним нових адміністративних правопорушень.

Зазначає, що відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_1 більш суворого покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, адже він повністю усвідомив свою вину, добровільно відшкодував завдані транспортним засобам збитки.

Підсумовує, що таким чином оскаржена постанова прийнята з порушенням вимог щодо всебічності, повноти та об`єктивності розгляду справи, тому підлягає зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

Звертає увагу, що зміна виду адміністративного стягнення є надзвичайно важливою для ОСОБА_1 , оскільки він активно займається волонтерською роботою, організовує передачу гуманітарної допомоги, в зв`язку з чим можливість керувати власним транспортним засобом та доставляти оперативно таку допомогу за умов воєнного стану є життєво необхідною.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

В судове засідання апеляційного суду з`явилась захисник Облещук О.П., якій роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, просила проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Захисник Облещук О.П. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Заслухавши доводи захисника Облещук О.П., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 26 січня 2022 року, відомості про те, що він належним чином був повідомлений про розгляд справи відсутні, всупереч ст. 285 КУпАП суд не надіслав йому копію постанови, її отримано захисником Облещук О.П. за її заявою 11 березня 2022 року, після чого відразу вжито заходів для реалізації права на апеляційне оскарження, що в сукупності вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті вважаю, що її необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Захисник Облещук О.П. оскаржує постанову судді в частині призначено покарання, тому перевіряю її в цій частині.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.п. 2.3. б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Відповідно до п. 13.1. водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. А згідно з п. 16.11. на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Суддя суду першої інстанції, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності і взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2021 року серії ААБ № 127520 (том 1 а.с. 1); протоколом про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2021 року серії ААБ № 204260 (том 2 а.с. 1); схемами місця ДТП (том 1 а.с. 2, том 2 а.с. 2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (том 1 а.с. 3, 4, том 2 а.с. 3, 4); іншими доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення по справі, є належними та допустимими.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що обраний суддею вид адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є надто суворим та не відповідає обставинам справи та вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Так, санкцією ст. 124 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

В той час, відповідно до положень ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обираючи йому вид адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права транспортними засобами строком на шість місяців, не визнав вчиненні ним порушення Правил дорожнього руху України грубими.

Також, суд першої інстанції в повній мірі не врахував вимоги, що передбачені ст. 33 КУпАП, зокрема те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушення, щиро розкаюється у скоєному, добровільно відшкодував завдані транспортним засобам збитки, займається волонтерською роботою, організовує передачу гуманітарної допомоги.

Щире каяття та добровільне відшкодування завданий збитків є обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 .

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відсутні.

З огляду на ці обставини, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Саме такий вид адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП вважаю законним, справедливим, та таким, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вважаю за необхідне на підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення при вчиненні двох адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, постанову судді суду першої інстанції необхідно змінити в частині накладення адміністративних стягнень.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Облещук Ольги Петрівни, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2022 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладення адміністративних стягнень.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

за ст. 124 КУпАП (правопорушення, вчинене 23 грудня 2021 року) у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ст. 124 КУпАП (правопорушення, вчинене 27 грудня 2021 року) у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення при вчиненні двох адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло