Справа № 350/1561/21
Провадження № 33/4808/172/22
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника адвоката Чоланюка С.Ю. ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Чоланюка С.Ю. на постанову судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 07.09.2021 о 07 год. 45 хв. у с. Брошнів-Осада, по вул. 22 січня, 83, на території «Swiss Krono» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF95XF480, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» проводився на місці зупинки транспортного засобу, результат позитивний 1,72 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду захисник особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Чоланюк С.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується із постановою суду з огляду на її незаконність.

Апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 указаного правопорушення не вчиняв і в його діях відсутній склад подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що дійсно ОСОБА_1 є водієм-далекобійником і 07 вересня 2021 року о 07 год 45 хв. перебував у с. Брошнів-Осада по вул. 22 Січня, № 83, на території заводу «Свісс Кроно», куди привіз сировину, де і припаркував свій транспортний засіб. Запевняє, що ОСОБА_1 , не маючи наміру здійснювати подальший рух транспортним засобом найближчої доби, відпочиваючи у своєму транспортному засобі (оскільки сума добових не дозволяє орендувати будь-якого роду житло), задля зняття втоми та стресу від дороги, випив невелику кількість алкоголю після паркування автомобіля.

Звертає увагу на те, що працівники поліції транспортний засіб ОСОБА_1 під його керуванням не зупиняли, їх викликав охоронець підприємства в зв`язку з конфліктом, що виник у зв`язку з припаркуванням транспортного засобу.

Апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні склад та подія адміністративного правопорушення, оскільки останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На думку апелянта при винесенні оскаржуваної постанови суддя невірно оцінив показання свідка ОСОБА_2 , які мали суперечності між собою та припущення і прийшов до хибних висновків. Показання свідка, на думку захисника, є особистими переконаннями ОСОБА_2 , а не прямими доказами вини ОСОБА_1 .

Апелянт наголошує, що поведінка ОСОБА_1 цілком відповідала обстановці, який, в силу відсутності юридичних знань, обрав той спосіб захисту, який вважав за потрібний: вибачався, просив не складати протокол, стверджував, що вжив пиво, але після зупинки та паркування керованого ним транспортного засобу.

На переконання апелянта, не заслуговують на увагу обґрунтування судді з приводу того, що ОСОБА_1 вживав спиртні напої до паркування автомобіля, оскільки вміст алкоголю в одній пляшці пива не міг стати причиною виявленого результату 1,72 проміле, оскільки відповідні експертні дослідження з цього приводу не проводились, а суддя не володіє спеціальними медичними знаннями, які б вповноважували його на такі висновки.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, належним чином не проаналізував наявні у справі докази, в окремих випадках перебрав на себе функції обвинувачення, чим порушив право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, а його висновок про доведення вини ОСОБА_1 є необґрунтованим.

На думку апелянта, при розгляді справи не була підтверджена об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, що ставиться ОСОБА_1 у вину, а для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом, на думку апелянта, недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку повідомлявся про розгляд апеляційної скарги, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердив поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Зі змісту доводів захисника адвоката Чоланюка С.Ю. вбачається, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, повністю довіряє йому представництво своїх інтересів в суді та не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність відповідного провадження за його апеляційною скаргою в суді апеляційної інстанції, повідомлявся про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Чоланюк С.Ю. повністю підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Гурепка проти України»)

При цьому, позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття судом провадження його не було закрито або ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи апеляції щодо незаконності судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з наявністю правових підстав для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Чоланюка С.Ю. вбачається, що апелянт не заперечує факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не оспорює результат огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер», який склав 1,72 проміле. Однак апелянт стверджує, що водій ОСОБА_1 не може бути визнаний суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом і вжив алкоголь після зупинки транспортного засобу та паркування, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад та подія вищевказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані доводи перевірялись судом першої інстанції під час розгляду справи, їм надано належну правову оцінку та зроблено обґрунтований висновок про їх неспроможність як таких, що повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Разом з тим, під час перегляду справи в апеляційній інстанції судом з метою перевірки доводів ОСОБА_1 у повному обсязі було досліджено докази, які містяться в матеріалах справи та досліджено відеозаписи, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вищевказаний висновок повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи та були досліджені судом під час розгляду справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500925 від 07 вересня 2021 року ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 07.09.2021 о 07 год. 45 хв. у с. Брошнів-Осада, по вул. 22 січня, 83, на території «Swiss Krono» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF95XF480, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» проводився на місці зупинки транспортного засобу, результат позитивний 1,72 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП відділення поліції №2 Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Рожнятівському районому суді Івано-Франківської області.

Працівниками поліції Грицюта А.В. тимчасовий дозвіл не видався на право керування транспортним засобом, посвідчення водія у останнього також не було вилучено.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, що ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Приймаючи до уваги недосконалість існуючого КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності, апеляційний суд вважає, що при виконанні вимог щодо обов`язку вручити копію постанови про адміністративне правопорушення необхідно забезпечити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності реальну можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення з метою організації ефективного захисту своїх інтересів.

Зі змісту вищевказаних відеозаписів, які долучені до матеріалів справи вбачається, що працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, приймались заходи щодо ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом обвинувачення та вручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчила про те, що він намагався своїми діями ускладнити працівникам поліції виконання покладених на них обов`язків та відмовився надати пояснення з приводу висунутого йому обвинувачення, відмовився поставити свій підпис за отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП була забезпечена реальна можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення з метою організації ефективного захисту своїх інтересів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з камери, яку встановлено на в`їзді на територію заводу «Свісс Кроно» та з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зокрема, зі змісту камери, яку встановлено на в`їзді на територію заводу «Swiss Krono» та з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що транспортний засіб номерний знак НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 заїхав на території заводу в 07 год.48 хв. 07.09.2021 року.

Зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що вони приїхали на територію заводу за викликом служби охорони о 08 год. 22 хв. після чого ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським зо допомогою спеціального технічного засобу, погодився із отриманим позитивним результатом та не заперечував, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, зі змісту відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 спочатку стверджував, що виглядає втомленим у зв`язку з тим, що цілу ніч перебував за кермом транспортного засобу та заперечував вживання алкогольних напоїв. Однак, в подальшому, після пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, визнав, що вживав пиво та погодився добровільного пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. Стверджував, що по дорозі машина зламалася і він ремонтуючи транспортний засіб напився солярки. Після проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився із позитивним результатом огляду та відмовився від проходження огляду у медичному закладі. Стверджував, що випив пиво після того, як заїхав на стоянку і в подальшому не збирається керувати транспортним засобом. Просив поліцейських не складати стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення та пропонував домовитись.

Зі змісту відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 мав певні ознаки алкогольного сп`яніння, що повністю узгоджується з даними Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, відповідно до якого вбачається, що у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у виді різкого запаху з порожнини рота та нечіткої мови.

Дані відеозапису повністю узгоджуються із роздруківкою результатів огляду, який було проведено поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер алкотестест 6810, який проходив останнє калібрування 04.01.2021 року.

Вищевказаний огляд було проведено 07.09.2021 року о 08год. 31 хв. поліцейським інспектором Проців Р.І. стосовно ОСОБА_1 . В результаті проведення вищевказаного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння,оскільки результати огляду становили 1,72 проміле.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи відеозаписи з камери, яку встановлено на в`їзді на територію заводу «Свісс Кроно» та з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення та даними роздруківки з технічного приладу щодо часу та послідовності дій, які стосуються вчинення правопорушення, проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Зі змісту відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, під час заїзду на територію заводу «Swiss Krono», та в подальшому добровільно, саме як водій транспортного засобу, пройшов відповідний огляд на стан сп`яніння, яким було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання свідка ОСОБА_2 , який займаючи посаду начальника охорони «Swiss Krono» показав, що 07.09.2021 о 07 год. 42 хв. на територію підприємства заїхав транспортний засіб, водієм якого був ОСОБА_1 , який після оформлення відповідних документів, заїхав безпосередньо на територію заводу. Однак, в подальшому до нього зателефонував охоронець та повідомив, що на територію підприємства заїхали два водії без реєстрації для зчитування, одним із яких був ОСОБА_1 , який перебуває в стані сп`яніння. Він негайно попрямував до водіїв, і підійшовши до ОСОБА_1 виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, після чого негайно викликав працівників поліції, які приїхали через 15-20 хв. та провели відносно ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, який виявився позитивним 1, 72 проміле.

Таким чином, зі змісту пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він прямо вказує на подія ОСОБА_1 як на правопорушника, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вищевказані показання свідка ОСОБА_2 повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та повністю спростовують доводи про те, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вжив пиво вже після паркування транспортного засобу на території заводу «Swiss Krono».

Апеляційний суд вважає доведеним те, що водій 07.09.2021 о 07 год. 45 хв. у с. Брошнів-Осада, по вул. 22 січня, 83, на території «Swiss Krono» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF95XF480, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» проводився на місці зупинки транспортного засобу, результат позитивний 1,72 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 .

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Чоланюка С.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв