Провадження № 33/801/249/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 рокуСправа № 127/23249/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2021 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 58308679/38 від 27 серпня 2021 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 128/2910/18 від 04 лютого 2019 року виданого Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме допустив несплату аліментів на користь стягувача на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Станом на 31 липня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 109643,71 грн.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин виконання суспільно корисних робіт. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 58308679/38 від 27 серпня 2021 року, виконавчим листом №128/2910/18, виданим 04 лютого 2019 року Вінницьким районним судом Вінницької області, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №58308679, з якого вбачається, що сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму платежів за 6 місяців.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він належним чином, своєчасно та в повному обсязі виконував свій обов`язок зі сплати аліментів. Вважає, що суд порушив його процесуальні права, оскільки його не було повідомлено належним чином про дату та час розгляду справи та розглянуто без його участі.

Також особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що справа була розглянута в його відсутності, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 17 лютого 2022 року.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Вінницького міського суду Вінницької області ухвалена 24 вересня 2021 року без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копія якої отримана останнім 17 лютого 2022 року.

Апеляційна скарга на вказану постанову подана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 18 лютого 2022 року.

З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

28 квітня 2022 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду апеляційної скарги шляхом направлення судових повісток на 14 квітня 2022 року (а.с. 34) та на 28 квітня 2022 року (а.с. 37). Поважних причини неявки не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду не надходило. За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП суд може розглянути дану апеляційну скаргу без участі апелянта.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-1 КУпАП підлягає адміністративній відповідальності особа, яка допустила несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення № 58308679/38 від 27 серпня 2021 року, виконавчому листі №128/2910/18, виданим 04 лютого 2019 року Вінницьким районним судом Вінницької області, розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №58308679, з якого вбачається, що сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму платежів за 6 місяців.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 належним чином, своєчасно та в повному обсязі виконував свій обов`язок зі сплати аліментів не заслуговують на увагу, оскільки належних, допустимих і достатніх доказів вказаного матеріали справи не містять, як і не додано таких до суду апеляційної інстанції.

Крім того, 19 квітня 2022 року на електронну адресу Вінницького апеляційного суду надійшло повідомлення від головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби в місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Мінюсту (м. Хмельницький) Микитюка М.О., в якому повідомлено, що виконавче провадження № 58308679 завершено 02 грудня 2021 року на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, що підтверджує, зокрема, факт невиконання ОСОБА_1 зобов`язань зі сплати аліментів.

Твердження апелянта про те, що суд порушив право ОСОБА_1 на захист й доступ до суду, оскільки розглянув справу за його відсутності, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Частиною 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справи про притягнення особи до відповідальності за ст. 183-1 КУпАП до цього переліку не входять.

Водночас, апелянт не навів переконливих доводів, яким чином його неявка до суду першої інстанції вплинула на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, зокрема на повноту з`ясування судом попередньої інстанції фактичних обставин справи.

Між тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, процесуальні права ОСОБА_1 поновлені шляхом звернення до апеляційного суду і під час апеляційного розгляду судом безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 183-1 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий