ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/377/22Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження № 33/817/188/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 12.02.2022 року о 14 годині 27 хвилин в селі Ст. Почаїв ОСОБА_1 керував автомобілем марки "MERSEDES BENZ" , д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, показник газоаналізатора "Alcotest 6820"-2.18 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вважає, що вказана постанова суду ухвалена за наслідком неправильної оцінки обставин та винесена з грубим порушенням норм матеріального права, а тому є незаконною.

Зазначає, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення не має доказів того, що апелянту направлялось повідомлення суду про час і місце розгляду справи.

На думку апелянта, процедура огляду на стан сп`яніння, що відображена на диску з відеозаписом не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки працівники поліції не повідомили його про проведення відеофіксації; не інформували його про порядок застосування спеціального технічного засобу, а також не провели контрольний тест оточуючого повітря щоб уникнути фальсифікацій.

Звертає увагу, що на долучених до справи відеоматеріалах чітко видно, що ОСОБА_1 поводив себе адекватно і підстав проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було.

Стверджує, що у матеріалах справи не зазначено серійного номеру приладу за допомогою якого працівниками поліції проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також не зазначено які саме технічні пристрої використовувались при здійсненні огляду.

Вказує, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, останні прибули на місце події під час буксирування автомобіля трактором.

Зазначає, що йому не були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП та Конституцією України.

Вважає, що судом першої інстанції не встановлено фактичних даних щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не був присутній на розгляді справи, а текст оскаржуваної постанови отримав 09 березня 2022 року.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 та його захисник Зембра Є.Й., які належним чином були повідомлені апеляційним судом про дату, час та місце судового розгляду повторно не з`явилися та не надали суду доказів поважності причин своєї неявки.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин, вважаю, що розгляд справи можливо провести без участі осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи судом першої інстанції.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи наявні відомості про направлення ОСОБА_1 копії судового рішення, ухваленого 22 лютого 2022 року, проте інформація про отримання ним цього рішення відсутня.

Натомість, відповідно до заяви про ознайомлення з матеріалами справи захисник ОСОБА_1 адвокат Зембра Є.Й. вбачається, що копію судового рішення він отримав 10 березня 2022 року. (а. с.22)

Апеляційна скарга ОСОБА_1 . Подана 18 березня 2022 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, повний текст постанови адвокат Боболінський Ю.Ф. отримав 09 березня 2022 року.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Твердження апелянта про неналежне повідомлення його щодо розгляду справи Кременецьким районним судом 22 лютого 2022 року є непереконливі, оскільки спростовуються доідкою про доставку адресату sms повідомлення, яким ОСОБА_1 інформовано про дату, час та місце розгляду справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 467697 ОСОБА_1 12.02.2022 року о 14 годині 27 хвилин в селі Ст. Почаїв керував автомобілем марки "MERSEDES BENZ" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, показник газоаналізатора "Alcotest 6820"-2.18 проміле.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП. а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Факт роз`яснення ОСОБА_1 . Його прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, що апелянт заперечує, засвідчено підписом ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, зафіксовані у протоколі відомості про вчинене правопорушення, за умови їх підтвердження іншими об`єктивним даними, можуть бути оцінені судом як доказ у справі щодо наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції підтверджується, що працівниками поліції, у зв`язку з наявністю у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу Alcotest 6820, на що ОСОБА_1 погодився. За результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 2,18 %.

Також, відеоматеріалами зафіксовано, що ОСОБА_1 працівники поліції роз`яснили порядок проходження огляду на стан сп`яніння та можливість пройти такий огляд в медичному закладі, однак апелянт погодився з результатом огляду і відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі.

Ця обставина стверджується роздруківкою з газоаналізатора та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які підписані безпосередньо ОСОБА_1 .

Вказані докази були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Доводи апелянта про недотримання працівниками поліції вимог Інструкції, про що він вказує в апеляційній скарзі, є безпідставні, оскільки наведені ним аргументи носять виключно суб`єктивний характер оцінки даного документу, не підтверджуються доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису і спростовуються доказами, дослідженими місцевим судом на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Твердження наведені в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи не зазначено які саме технічні пристрої використовувались при здійсненні огляду є недостовірні та надумані, оскільки в протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 467697 від 12.02.2022 року відносно ОСОБА_1 така інформація зазначена, а до протоколу долучено технічну документацію щодо приладу, яким проводився огляд на стан сп`яніння.

Відсутність відомостей щодо серійного номеру приладу за допомогою якого працівниками поліції проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, не може бути підставою для скасування судового рішення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння окрім відеозапису доведений також іншими належними та допустимими доказами, оцінка яких відображена в постанвоі суду першої інстанції

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя