Справа № 758/782/22
3/758/1179/22 Категорія 146
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм таксі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 122-4, 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 30 листопада 2021 року близько 14 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Межигірська, 54, керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав дорогу автомобілю «Акура», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.3, 13.1, 2.3Б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 30 листопада 2021 року близько 14 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Межигірська, 54 керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив, чим порушив вимоги п 2.10 ПДР України.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з цим, в телефонному режимі повідомив про те, що вину увчиненому не визнає та просив здійснити розгляд справи у його відсутності.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа "Каракуця проти України").

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги скорочені строки на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, вважаю за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та cт. 124 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ №280456 від 09.12.2021 та серії ААБ №280457 від 09.12.2021, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчиненого правопорушення;

- даними схеми ДТП, яка складена у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015; на схемі зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулась ДТП, стан покриття проїзної частини, а також, пошкодження, які автомобіль отримав внаслідок ДТП;

- протоколом огляду транспортного засобу від 09.12.2021;

- рапортом інспектора УПП у м. Києві ДПП лейтенанта, щодо події, яка мала місце 30.11.2021;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який підтвердив обставини, викладені у протоколах;

-поясненнями ОСОБА_1 , який вину у вчиненому визнав частково, вказав, що місце ДТП залишив, однак, вину у інкримінованому йому спричиненні ДТП не визнав. Зауважив, що їхав по вул. Межигірській, та увімкнувши лівий поворот, перестроювався у ліву смугу, коли ззаду почав сигналити та піджимати його автомобіль «Акура», витискаючи із смуги. Коли автомобіль «Акура» почав різко газувати, звернув у свою смугу, та пригальмувавши, включив аварійний сигнал. В подальшому, водій почав нецензурно лаятись та погрожувати, на що він повідомив про намір викликати поліцію. Просидівши у машині близько 20-30 хвилин, поліцію ніхто не викликав, крім того, ушкоджень на автомобілі не виявив, у зв`язку із чим місце події вирішив залишити, та пересвідчившись, що водй автомобіля «Акура» також від`їжджає, поїхав з місця ДТП.

Аналізуючи зазначені докази, враховуючи характер отриманого автомобілями пошкодження, місце зіткнення та інші відомості викладені у схемі місця ДТП, вважаю, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 10.3, 13.1, 2.3Б, 2.10 ПДР України, доведена належними та допустимими доказами у справі.

Крім того, у рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Також, будучи причетним до ДТП, ОСОБА_1 залишив місце пригоди, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

Разом із тим, відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи, що з дня вчинення адміністративного правопорушення минуло більш як три місяці, на даний час закінчився строк, встановлений статтею 38 КУпАП, в межах якого може бути накладене адміністративне стягнення, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 280, 268, 283, 284, 291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП та провадження у справі закритина підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя: Леся БУДЗАН