Провадження № 3/369/95/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.02.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

16 серпня 2021 року о 22:50 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Tundra», днз НОМЕР_1 , по вул. Білогородська, 164 А в м. Боярка Фастівського району Київської області, під час вибору безпечної швидкості руху транспортного засобу не врахував дорожньої обстановки щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявив неуважність, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобіля на смугу зустрічну руху та з`їзд в кювет, у результаті чого пошкодив керований ним транспортний засіб.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «б» п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у останнього, працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нерозбірлива мова), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судові засідання призначені 20 вересня,18 жовтня 2021 року та 17 січня, 21 лютого 2022 року ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи, повідомлений у передбаченому законом порядку. Будь-яких клопотань про його участь в судовому засіданні не надходило. При складенні протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 вказав, в протоколі серії ААБ № 150105, що з обставинами вказаними в ньому погоджується, а в протоколі серії ААБ № 150106, що від проходження огляду на стан сп`яніння відмовляється.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року).

З огляду на неявку в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи її неодноразове повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, суд відповідно до положень ст. 268 КУпАП, з огляду на розумні строки судового розгляду, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пп. «б» п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд зауважує, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватісь ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, які ставляться йому у провину підтверджується такими доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ: № 150105, № 150106 від 16 серпня 2021 року, схемою ДТП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 , копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ: № 150105, № 150106 від 16 серпня 2021 року, складеними у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, вбачається порушення водієм ОСОБА_1 , пп. «б» п. 2.3, п. 12.1 та пп. «а» п. 2.5 ПДР України.

Також, ці обставини підтверджуються схемою ДТП та письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що водій ОСОБА_1 направлявся на огляд 16 серпня 2021 року.

Крім того, як вбачається з письмових пояснень водія ОСОБА_1 , 16 серпня 2021 року близько 22:50 год. він керуючи автомобілем «Toyota Tundra», днз НОМЕР_1 , по вул. Білогородська, 164 А в м. Боярка Фастівського району Київської області, не впорався з керуванням транспортного засобу та з`їхав в кювет, пошкодивши його. Також вказав, що перед тим, як сідати за кермо вживав алкогольні напої, тому від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. При цьому, посвідчення водія він не отримував, документів на транспортний засіб він не має.

У зв`язку з чим на останнього було складено постанову серії БАВ № 139490 від 17 серпня 2021 року, про накладення адміністративного стягнення за ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Тобто, зазначені вище діяння ОСОБА_1 містять усі ознаки складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а винуватість його у вчиненому доведено поза розумним сумнівом.

Поряд з цим, судом встановлено, що на момент розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки на день розгляду справи закінчились встановлені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.

Стосовно ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість належних, допустимих та достовірних доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано. Водій ОСОБА_1 безпосередньо до суду на численні виклики не з`явився та будь-яких клопотань від нього до суду не надходило.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення встановленого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу.

Що стосується додаткового виду стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке є обов`язковим, згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зауважує, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою з територіального сервісного центру № 3246 РСЦ ГСЦ МВС у Київській області, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та копією постанови серії БАВ № 139490 від 17 серпня 2021 року, тобто право керування транспортними засобами у останнього не виникало, відповідно суд позбавлений можливості накласти на ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він таким правом не володіє.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 36, 38, 40-1, 124, 130 ч. 1, 245, 247 ч. 1 п. 7, 252, 280, 283, ст. 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150105 від 16 серпня 2021 року) та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150106 від 16 серпня 2021 року) та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак