ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9599/21 Номер провадження 33/814/102/22Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю:

захисника - адвоката Калько В.В.,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 14 грудня 2021 року,-

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Варшава, Польща, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою, 25 вересня 2021 року, о 21.35 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки „AUDI A6" з іноземним реєстраційним номером „ НОМЕР_1 " по вул.Харківське Шосе, 4/15 у м.Полтава з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує на відсутність свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на відеозаписі, які саме особи були свідками не зрозуміло, вказаних свідків в судовому засіданні допитано не було.

Додає, що відповідно до показань свідка ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були присутніми при розмові ОСОБА_1 з поліцейськими, тому письмові пояснення свідків не є належними доказами.

Також вказує на відсутність у працівників поліції підстав для зупинки його транспортного засобу.

Зазначає, що не відмовлявся проходити огляд, погодився на проходження огляду у медичному закладі двічі, що вбачається з відеозапису, та просив поліцейських зачекати, поки приїде його товариш забрати дружину, яка була разом із ним вночі. Однак працівники поліції розцінили це як відмову від проходження огляду та відмовилися надати направлення.

Заслухавши адвоката Калько В.В. та особу, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Допитаний під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння заперечив.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі підтверджується наявним в матеріалах справи направленням на проходження огляду, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони надали поліцейським на місці події. При цьому, апелянтами не заперечувався той факт, що протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності двох свідків.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили та виявили у водія транспортного засобу „AUDI A6" ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 спочатку погодився. Однак, потім всіляко намагався уникнути процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, що було розцінено працівниками поліції як відмову від його проходження.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 узгоджуються із матеріалами справи та не суперечать з`ясованим під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції обставинам, а тому підстави ставити їх під сумнів відсутні. Та обставина, що вказані свідки безпосередньо в суді першої інстанції не допитувались, не може свідчити про неповноту з`ясування всіх обставин справи, оскільки їх письмові пояснення досліджені суддею місцевого суду та обґрунтовано взяті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини правопорушення.

При цьому, вказані свідки неодноразово викликалися на розгляд даної справи до суду апеляційної інстанції, однак з огляду на їх віддалене місце проживання та введення на території України режиму воєнного стану, з`явитися на слухання справи вони не мали змоги.

Крім того, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема, за керування транспортним засобом в темну пору доби без увімкнення ближнього світла фар, що підтверджує факт його керування транспортним засобом та спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності в працівників поліції підстав для зупинки транспортного засобу.

Таким чином, посилання щодо відсутності складу адміністративного правопорушення є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 253, 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 14 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко