ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.

секретар- Котова Н.С.

з участю: захисника адвоката - Гончаренка О.О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці Дніпропетровської області справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП, -,-

ВСТАНОВИВ:

Відділенням №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області направлено до Марганецького міського суду Дніпропетровської області адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №086182 від 28.01.2022 року вбачається, що 28.01.2022 року о 07:30 годині, в м. Марганець, на трасі Н-23, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем JAC S5 д.н.з. НОМЕР_1 , виконував обгін автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював об`їзд перешкоди, при цьому недотримавшись безпечного інтервалу допустив зіткнення з ним. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає.

Чим порушив вимоги п.п. 1.5, 13.1, 14.6 ґ Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , категорично заперечував проти фактів викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та не погодився зі схемою ДТП. Вважав що у даній ДТП вини його не має, він рухався по трасі Н-23, виїхавши з м. Марганець, рухався в сторону м. Нікополя. Попереду нього рухався автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 . Він вирішив обігнати вказаний автомобіль, під час здійснення маневру (обгін), автомобіль ВАЗ 2101 різко звернув вліво, об`їжджаючи ями на дорозі, таким чином здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, по якій він вже здійснював обгін. Саме з вини водія автомобіля ВАЗ сталася ДТП, оскільки він об`їжджаючи перешкоду не показав показчик повороту, не переконався, що його ніхто не обганяє і що смуга зустрічного руху вільна. Зі схемою ДТП не погоджується, оскільки він підписуючи схему не звернув увагу на те, що місце зіткнення зазначено неправильно, зіткнення транспортних засобів відбулося саме на зустрічній смузі руху, що підтверджується записом з відеореєстратору, встановленого у його автомобілі. Просив справу відносно нього закрити.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він являвся пасажиром автомобіля JAC S5 д.н.з. НОМЕР_1 , їхав зі своїм товаришем та дружиною на роботу. Попереду них рухався автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 . При здійсненні обгону вказаного автомобіля, його водій різко звернув вліво, об`їжджаючи вибоїни на дорозі, таким чином виїхав на смугу зустрічного руху та вчинив зіткнення з автомобілем в якому він їхав. Швидкість транспортних засобів була приблизно 50-60 км. на год.. Водій ОСОБА_1 не мав можливості уникнути ДТП, оскільки автомобіль ВАЗ прижав їх автомобіль до лівої обочини, та звернути вліво у водія ОСОБА_1 вже не було можливості.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні не виявив бажання дати пояснення по справі.

Вивчивши всі наявні докази, вислухавши пояснення сторін, свідка, враховуючи висновок судової автотехнічної експертизи, згідно якої, експертом зроблено висновок, що з технічної точки зору, в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля ВАЗ-2101, ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1, 14.3 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вище проведений аналіз доказів, беручи до уваги висновок судової автотехнічної експертизи, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , суд вважає доводи останнього на свій захист обґрунтованими, а його звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, які наведені в протоколі про адміністративне правопорушення такими, що не знайшли свого підтвердження в суді.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає необхідним провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляцій-ним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула