Справа № 152/299/22
П О С Т А Н О В А
іменем України
18 квітня 2022 року м. Шаргород
Справа №152/299/22
Провадження №№3/152/145/22,
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н.Л.,
з участю особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район)Вінницької обасті, фактично проживає у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого у ТОВ «Жмеринкабудпласт», не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.07.2003 року Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 ,
- за ч.1 ст.173-2 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України, а саме: 26.03.2022 року приблизно о 11 годині 40 хвилин та 08.04.2022 року приблизно о 17 годині в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , з якою проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме: висловлювався в адресу останньої нецензурними словами, ображав, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.
Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Пеньківка Жмеринського району Вінницької області.
Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.
Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район.
Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.
ОСОБА_3 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.
Відтак, справа про адміністративні правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.
Відповідно до ч.1 ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Вказані протоколи про адмінправопорушення, вчинені ОСОБА_1 , надійшли до Шаргородського районного суду та розглядаються одночасно, тому матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження, відносно чого не заперечує особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративних правопорушень при вище наведених обставинах визнав та пояснив, що він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , має з останньою четверо неповнолітніх дітей. 26.03.2022 року та 08.04.2022 року між ним та ОСОБА_2 виникли суперечки на ґрунті розв`язання спільних сімейних та побутових питань, в ході яких він висловлювався у адресу ОСОБА_2 нецензурними та образливими словами. Він щиро розкаюється у вчиненому.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Крім признання вини ОСОБА_1 , його винуватість доведена матеріалами справи: протоколами про адміністративне правопорушення серії АПР18 №727902 від 06.04.2022 року та АПР18 №727897 від 08.04.2022 року (а.с.1, 10), оскільки протоколи містять відомості, передбачені ст.256 КУпАП, підписані особою, яка склала протоколи та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким останній скористався та надав пояснення до протоколу про сварки з цивільною дружиною; рапортом чергового ВП №2 Жмеринського РВП від 08.04.2022 року про надходження повідомлення від ОСОБА_2 про домашнє насильство (а.с.13); довідкою-характеристикою, виданою виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 12.04.2022 року (а.с.5), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , котра повідомила про обставини вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо неї (а.с.3, 12); довідкою виконавчого комітету Мурафської сільської ради від 14.04.2022 року про склад сім`ї ОСОБА_1 , з якої вбачається, що він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 в Пеньківка Жмеринського району (а.с.6).
Сукупність зазначених вище доказів підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідає змісту протоколів про адміністративне правопорушення.
Проаналізовані судом докази, які є послідовними та не суперечать один одному, дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Таким чином, проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КпАП України, вчинення домашнього насильства тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Такий висновок узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується судом при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій щодо фактів».
Відповідно до п.п.3, 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Пунктом 5 ч.2 ст.3 вказаного Закону встановлено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, в тому числі, на таких осіб: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.
Відтак, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст.283, 284, 287, 294, 307 КпАП України,
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.173-2 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: