Справа № 570/3623/21
Номер провадження 3/570/45/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого помічником адвоката в АО "Рівне Право", неодруженого, посвідчення водія НОМЕР_1 від 11.08.2017 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 згідно протоколу серії БР №256999 від 02.08.2021 р. за порушення п. 2.9А Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пункт 2.9а ПДР забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

За змістом вказаного протоколу (а.с. 1) 02 серпня 2021 року о 08 год. 10 хв. на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 154 км 700, що в межах Рівненського району, Рівненської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot 807, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зазначено, що такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні, в якому ОСОБА_1 брав участь, вину свою не визнав, заперечив перебування його в стані сп`яніння під час керування ТЗ. Вказуючи, що за вказаних обставин дії працівників поліції при оформленні події не відповідають вимогам Закону, відсутні належні та допустимі докази вчинення ним вказаного правопорушення, просив закрити провадження по справі. В подальшому в судові засідання не з`явився. Захисник особи, яка притягається до адміністративної справи - адвокат Величко О.М. подав до суду письмові пояснення, якими заперчується порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказано про порушення поліцейськими права на захист особи, невідповідність дій працівників поліції вимогам КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція), оскільки безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання (звернення) ОСОБА_1 про залучення захисника адвоката, встановлення свідків та отримання пояснень від них здійснено неналежним чином. Також вказано, що час правопорушення вказаний поліцейським у протоколі не відповідає дійсним обставинам справи, та вказані порушення зі сторони поліцейських підтверджуються із відеоматеріалів. Важає, що матеріали справи не містяь належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зазначено захисником, що матеріали справи містять письмові пояснення свідків, які вписані в наперед заготовлені шаблони одинаковим почерком з відсутністю напису: "З моїх слів записано вірно", що унеможливлює ствердження того, що пояснення написані свідками і підписані ними.

Із відефайлу (час на відео з 09:08:00 до 09:08:20) встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до поліцейських про необхідність участі захисника при оформленні огляду та події. У відповідь та таке клопотання ОСОБА_1 поліцейська повідомила, що подія оформляється з участю свідків, тому процесуальні дії будуть проводитись у відсутності захисника-адвоката, необхідності участі захисника не вбачається, а за правовою допомогою ОСОБА_1 може звертатись в подальшому. Фактично відмовивши особі в клопотанні про участь адвоката, та яке було спрямоване на реалізацію права на захист, поліцейський розпочала оформлення події.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами. Конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом (Рішення Конституційного Суду від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №815/3591/17.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У даному випадку відмова поліцейського у задоволенні клопотання ососби про участь захисника адвоката не була достатньо обгрутнованою та вмотивованою. Право на правову допомогу гарантовано ст. 59 Основного закону України.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення, оформлення події та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Вказані положення ст. 59 Конституції України є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких спрямовується також і для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

У даному випадку недотримання гарантій права на захист особи на первинній стадії притягнення особи до адміністративної відповідальності ставлять під сумнів законність наступних дій проведених при оформленні події та складанні відповідного протоколу.

Сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 підтверджуються також наступним. Ухвалою суду від 13.09.2021 р. постановлено витребувати з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України матеріали відеозапису під час огляду (та/або відмови від огляду) на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 із наданням відомостей про застосовані технічні засобів відеозапису. На виконання вказаної постанови судом отримано матеріали відеозапису. Із відефайлу DSJX3ВК169_ВК0169 встановлено, що на час складання протоколу об 11 год. 33 хв., працівник поліції з`ясовує у присутніх про приблизний час самої події та вказує такий приблизний час у протоколі 08 год. 10 хв.

У даному випадку спостерігається неповне та неточне з`ясування поліцейським даних про подію, зокрема про час вчинення діяння, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Встановлення точного часу, як обставини подіє є необхідним для з`сування відповідності дій поліцейського вимог п. 9 згаданої Інструкції від 09.11.2015 р. № 1452/735, згідно якої, поліцейський забезпечує доставку водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Згідно висновку щодо результатів огляду, водій ОСОБА_1 направлений на огляд о 10 год. 10 хв. та оглянутий о 10 год. 16 хв 02.08.2021 року. Із урахуванням зазначеного про час огляду водія, у даному випадку довільне (приблизне), а не точне встановлення поліцейським часу та зазначення його у протоколі, ставить під сумнів дотримання ним вказаних вимог Інструкції. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У даному, випадку встановлення судом вказаних обставин у справі за адміністративним позовом підтверджують пояснення особи про наявність сумнівів об`єктивність дій працівників поліції при оформленні події загалом, в тому числі і в частині щодо огляду водія на стан сп`яніння. Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що у даному випадку матеріали справи не містять достатнього обсягу належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення та наявність в його діях скаду вказаного правопорушення матеріалами справи не підтверджуються, а винуватість особи вважається недоведеною.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, виноситься постанова про закриття справи.

При цьому, враховується практика ЄСПЛ, яка визначає, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має в суді доводитися, а суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Також у даному випадку, суд звертається також до застосовування Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, ст. 280, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.