Номер провадження: 33/813/101/22
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір з розмірі 454 грн в дохід держави.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №142793, 30.06.2021 о 23 год. 58хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед Like Bike Zero номер рами НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан сп`яніння водій у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager або у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України. Подія зафіксована на портативний відеореєстратор.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав, що їхав не на мопеді, а на електричному самокаті моделі Like Bike Zero, що не вимагає отримання права на управління транспортним засобом (не має посвідчення водія) та не потребує реєстрації цього пристрою з отриманням державних номерних знаків (цей пристрій не підлягає державній реєстрації). Судом не враховано, що він не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України. Втім, є учасником дорожнього руху, який може бути прирівнений до велосипедиста. Станом на теперішній час в Правилах дорожнього руху України немає окремого правового регулювання електричних самокатів, але виходячи із законодавчого визначення терміну «водій» та «механічний транспортний засіб», особа, яка знаходиться на електричному самокаті з потужністю двигуна до 3 кВт, може бути прирівнена лише до велосипедиста. З огляду на те, що до велосипедистів застосовується інша норма КУпАП, а саме ст. 127 КУпАП замість ст. 130 КУпАП, то навіть перебування в стані сп`яніння, а не відмова від проходження огляду, може свідчити про наявність іншого складу адміністративного правопорушення. Відповідно до положень абз.3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005, позбавлення права керування транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст. 121, ч.4ст. 122, ст. 122-2, ч.3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі провадження у справі - закриттю за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції справу розглянуто без виклику в судове засідання ОСОБА_1 , що призвело до її вирішення без з`ясування доводів особи, яка притягається до відповідальності. У справі відсутні жодні пояснення ОСОБА_1 з приводу складеного протоколу та порушення.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

З наданих матеріалів та документів вбачається, що засіб, яким керував ОСОБА_1 , є електросамокатом та відповідно до ДСТУ 2984-95 не відноситься до категорії Засоби транспортні дорожні.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388.

Електросамокат відповідної марки державній реєстрації не підлягає.

Хоча в протоколі про адміністративне правопорушення засіб зазначений як мопед, однак докази таких його ознак відсутні. Втім характеристика Like Bike Zero свідчить, що він є пристроєм з електричним двигуном потужністю 1200 W.

Відомості протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про те, що відповідна реєстрація засобу відсутня.

Згідно з п.2 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття "транспортні засоби", зокрема, примітки до ст. 286 КК, ч. 7 ст. 121 КпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в протоколі, є частиною розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів», та передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на мопеди, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи мопеди і мотоцикли, та самохідні машини.

Загальними положеннями Правил дорожнього руху визначено поняття водія - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Отже діючими ПДР не врегульовано статус електричного самокату, відсутні норми, які регламентують обов`язок отримання водійського посвідчення у разі керування електричним самокатом.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1995 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Враховуючи відсутність законодавства, яким врегульовано питання відповідальності осіб, які керують засобами - електричними самокатами моделі Like Bike Zero, а також приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, суд дійшов невірного висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 8,247, 293, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2021 року скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є. С. Сєвєрова