Справа № 177/354/22
Провадження № 3/177/161/22
П О С Т А Н О В А
Іменем України
07 квітня 2022 року
Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.
розглянувши за участі прокурора Ярусевич А.С., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , матеріали, які надійшли від Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

працюючого старшим водієм гранатометником автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - старший солдат;

зареєстрований проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей (з його слів)

РНОКПП НОМЕР_2

за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

З 24.02.2022 по теперішній час ОСОБА_1 перебуває на посаді старшого водія гранатометника автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , проходить військову службу за контрактом у вказаній військовій частині Збройних Сил України, дислокованої у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

04.04.2022 старшина ОСОБА_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 направлено для проходження військово-лікарської комісії.

06.04.2022 старшина ОСОБА_1 , в особливий період, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись по зовнішнім ознакам у нетверезому стані, поводив себе гучно та був виявлений офіцерами Східного-територіального управління Військової частини правопорядку м. Кривий Ріг. Після чого, здійснено проведення тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 2,19 проміле, тобто ОСОБА_1 діючи умисно, всупереч інтересам служби, на порушення статутних обов`язків, при виконанні службових обов`язків, знаходився в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

В ході судового засідання ОСОБА_1 вину визнав, зазначав про розкаяння та недопущення в майбутньому аналогічних правопорушень. Суду пояснив, що дійсно є військовослужбовцем, був мобілізований 24.02.2022 та на даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначав, що у зв`язку з погіршення здоров`я, відповідно до наказу командира від 04.04.2022 був направлений на проходження військо-лікарської комісії, яку він проходив. Але, 06.04.2022, розуміючи введений в Україні воєнний стан та обов`язок несення війської служби та виконання обов`язків військової служби цілодобо, він після медичного огляду повернувся до місця мешкання де разом з товаришами розпивав алкогольні напої та стреляв з вогнепальної зброї по пляшках. ОСОБА_1 вказував, що усвідомив безвідповідальність своєї поведінки, розкаявся у вчиненому та просив суворого його не карати.

Прокурор в ході судового засідання просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, застосувати до нього максимальне стягнення визначене санкцією даної статті.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, розглянувши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 172-20 КУпАП санкція даної статті передбачає серед іншого, адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані.

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП, серед іншого, передбачає адміністративну відповідальність за вчинення вище вказаний дій в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.03.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», початком проходження військової служби, серед іншого, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

При цьому, відповідно до ч.4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, в тому числі поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.07.2012 прийнятий на військову службу за контрактом, склав військову присягу та проходив службу у в/ч НОМЕР_3 , 29.12.2017 був звільнений в запас за станом здоров`я, є учасником бойових дій. Однак, 24.02.2022 прийнятий на військову службу за мобілізацією, згідно наказу № 3 КЧ А7224 від 24.02.2022, що підтверджено даними військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 8-13).

Відповідно до витягів з наказів командира в/ч НОМЕР_1 № 3 від 24.02.2022 та № 5 від 11.03.2022, ОСОБА_1 відповідно 24.02.2022 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду командира кулеметного відділення військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, а з 11.03.2022 зарахований до списку особового складу вказаної військової частини на посаду старшого водія-гранатоментника 2-го, прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 16-17).

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення № ВП-6 від 07.04.2022, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого водія гранатометника автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу, наказом командира військової частини НОМЕР_1 04.04.2022 направлявся командуванням частини для проходження військово-лікарської комісії (а.с. 19). Однак, 06.04.2022 ОСОБА_1 , в особливий період, виконуючи обов`язки військової служби, в тому числі поза військовою частиною, оскільки перебував за її межами будучи направленим за наказом відповідного командира для проходження ВЛК, повернувся до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив розпивання алкогольних напоїв.

Вказані обставини ОСОБА_1 не заперечувалися та були визнані ним в судовому засідання та додатково підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який містить пояснення ОСОБА_1 про визнання вини, його письмовими поясненнями викладеними на окремому аркуші, в яких він підтвердив факт вживання алкогольних напоїв у період коли він виконував обов`язки військової служби у воєнний час, тобто в особливий період, а також даними проведеного огляду на стан сп`яніння, зафіксованими результатом тесту на стан сп`яніння, що містить результат 2,19 проміле, факт проведення якого підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні. В даний поясненнях ОСОБА_1 вказав про факт проведення стрільби з наявної в нього зброї, що також підтверджено повідомленням про кримінальне правопорушення від 06.04.2022 (а.с. 7), що не має значення для кваліфікації даного адміністративного правопорушення, але свідчить про обставини справи.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що сукупність належних, допустимих та достовірних доказів зібраних по справі, поза розумним сумнівом, підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, за ознаками розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцем та виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані алкогольного сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно ст. 33, 34, 35 КУпАП, при накладанні стягнення враховується характер правопорушення, особу винного, ступінь його вини. Обставин які пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням характеру правопорушення, обставин його вчинення та суспільної небезпечності, особи ОСОБА_1 , який має родину, працевлаштований, отримує заробітну плату, позитивно характеризується за місцем несення служби, що підтверджено характеристикою наданою командиром в/ч НОМЕР_1 , раніше порушень військової дисципліни не допускав, виконує свої службові обов`язки в повному обсязі, його відношення до вчиненого, щире каяття, з метою виправлення правопорушника та попередження скоєння ним нових правопорушень у майбутньому, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення передбачене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу. Підстав для призначення ОСОБА_1 більш суворо стягнення, як то утримання на гауптвахті, суд не вбачає з вищевикладених підстав, зокрема позитивної характеристики військовослужбовця та потреби виконання ним своїх безпосередніх військових обов`язків у період воєнного стану.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, ч. 3 ст. 172-20, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі двісті сімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Повний текст постанови складено 08.04.2022.

Суддя М.В. Березюк.