Справа № 215/1407/22
27 квітня 2022 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Коноваленко М.І. розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в місті Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Республвки Таджикістану, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_1 21.02.2022 близько 10.00 год. при керуванні автомобілем «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.С.Колачевського, 14 в м.Кривому Розі, по другій смузі руху, виконуючи маневр перестроювання у першу смугу руху, не переконався в безпеці маневру, що не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху; чим здійснив зіткнення з автобусом «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у першій смузі дороги в попутному напрямку. Внаслідок порушення п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
При розгляді справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав і пояснив, що при здійсненні маневру перестроювання з другої смуги дороги на першу смугу переконався в безпечності здійснення маневру та коли вже був у першій смузі почув позаду звук гальма та потім удар у праву передню частину автомобіля.
Відповідно п.п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно з 10.4 правил дорожнього руху України Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він переконався в безпечності маневру перестроювання з другої на першу смугу руху.
Але дії ОСОБА_1 по перестроюванню та виїзду на першу смугу руху, коли по вказаній смузі рухається інший транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 , що змусило останнього здійснити екстрене гальмування та не заперечується ОСОБА_1 свідчать про неуважність водія, та про те, що ОСОБА_1 не переконався достатньою мірою в безпечності вказаного маневру. Саме між вказаним діями і є причинний зв`язок з наслідками у вигляді зіткнення транспортних засобів.
Пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_3 , узгоджуються між собою відносно механізму зіткнення, відповідають схемі місця ДТП, згідно якого зіткнення відбулося на крайній правій смузі руху для водіїв ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .
Водій ОСОБА_1 першим створив аварійну ситуацію у виді небезпеки для руху водію ОСОБА_2 , який не розраховував що водій ОСОБА_1 буде здійснювати перестроювання на смугу руху по якій він рухався без дотримання безпечної дистанції.
Зазначене узгоджується з правовим висновком ВС в постанові №585/8/16-к, а саме: те, що водію не вдалось уникнути зіткнення, не повинно ставитися йому за провину, тому що він не зобов`язаний виходити з можливості грубого порушення ПДР іншим учасником руху.
Крім того, відповідно до п.1.4. 1.5 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
На підставі встановлених судом обставин справи, підтверджених доказами встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулося саме з порушенням п.п.10.1,10.4 ПДР України водієм ОСОБА_1 , який перед початком маневру перестроювання не переконався в безпечності цього маневру, що призвело до зіткнення транспортних засобів, тому є всі підстави вважити ОСОБА_1 винуватий в скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, що складає 850 грн..
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 454,00 грн..
Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280,281, 283-285, 287,289,291,294, 308 КУпАП, суд, -
ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятидесяти) грн. на користь держави.
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: