Справа № 143/1138/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.04.2022 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 2 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

Встановив:

До Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 516189 від 24.10.2021 року та додані матеріали, в яких зазначено, що 24 жовтня 2021 року о 23 год. 30 хв. в м. Погребище по вул. Сьомака водій ОСОБА_1 керував мопедом марки «HONDA DIO», б.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєні даного правопорушення не визнав та повідомив, що 24 жовтня 2021 року він не перебував за кермом мопеда марки «HONDA DIO», б.н.з., та не являється його власником, а у зазначений час був пасажиром вказаного транспортного засобу.

24.10.2022 року о 23 год. 30 хв. він біля магазину «Артеміда» в м. Погребище зустрів свого сусіда ОСОБА_2 , якому він допоміг замінити свічку запалювання в його мопеді. Після чого вони разом на вказаному транспортному засобі поїхали до дому, ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні.

Коли ОСОБА_1 разом зі своїм сусідом ОСОБА_2 проїжджали біля ВПТУ-42, то працівники поліції намагалися зупинити їх, проте ОСОБА_2 на вимогу поліцейських не зупинився та проїхав через греблю. Після чого ОСОБА_1 зістрибнув з мопеду, а ОСОБА_2 поїхав далі один.

Працівники поліції наздогнали ОСОБА_1 , повалили на землю та застосували до останнього заходи примусу із застосуванням спеціальних засобів, а саме почали наносити удари гумовими кийками в область грудей та по ногах. На місце події прибігли дружина та донька ОСОБА_1 .

Потім ОСОБА_1 пішов додому, переодягнувся та повернувся до працівників поліції, щоб з`ясувати, за що останні застосували до нього фізичну силу. Проте, працівники поліції нічого не відповіли ОСОБА_1 та пішли з місця події.

Мопеда на місці події не було. Протоколу чи постанови працівники поліції не складали, у ОСОБА_1 документів ніяких не вимагали, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не пропонували.

На дії працівників поліції 25.10.2021 року він написав заяву в ДБР.

Копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 463393 від 24.10.2021 року ОСОБА_1 надіслали поштою. Чи направлялася вказана постанова на примусове виконання останньому не відомо.

У судовому засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Макаренко О.О. клопотав про закриття провадження у справі на підставі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що відмова особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від підпису в протоколі має бути засвідчена двома свідками. Також в акті огляду на стан сп`яніння не зазначено, від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 (алкогольного чи наркотичного). На відеозаписі відображене переслідування автомобіля ГРПП мопеда, на якому знаходяться дві особи, облич яких не видно, тобто відеодокази керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні. Також наголошує на тому, що відеозйомка працівниками поліції проводилася не безперервно.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що з ОСОБА_1 знаходиться в дружніх відносинах. Рік тому ОСОБА_3 придбав мопед марки «HONDA DIO», б.н.з., у свого знайомого, який проживає в АДРЕСА_1 . Також у ОСОБА_3 знаходиться техпаспорт на вказаний транспортний засіб. 24.10.2021 року ОСОБА_3 , в який саме час точно вказати не може, дав мопед у користування ОСОБА_2 . Однак, зазначений мопед ОСОБА_2 у той вечір пошкодив, чим завдав йому матеріальні збитки. ОСОБА_1 ввечері 24.10.2021 року він не бачив.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 24.10.2021 року взяв у ОСОБА_3 мопед марки «HONDA DIO», б.н.з., щоб поїхати в магазин «Артеміда». Біля магазину він зустрів ОСОБА_1 , який допоміг йому замінити у вказаному транспортному засобі свічку запалювання і вони разом поїхали додому. За кермом мопеду був ОСОБА_2 , який був одягнений у куртку, а пасажир ОСОБА_1 був одягнений у куртку з камуфляжним малюнком. По дорозі їх почали наздоганяти працівники поліції та вимагати, щоб вони зупинилися, проте ОСОБА_2 не зупинився, так як в нього не було документів і він був без мотошолому. Потім ОСОБА_1 зістрибнув з мопеду, а ОСОБА_2 поїхав далі. Коли працівники поліції почали бити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сховався в заростях кукурудзи та залишив там мопед. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 мопед знайшли на наступний ранок.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком. 24.10.2021 року близько 23 год. 10 хв. проснулася від голосу свого чоловіка, сирени та вигуків «Стій, стріляти буду!». На березі вона з дочкою побачили двох працівників поліції з кийками, в яких на обличчі були одягнені балаклави. Працівники поліції представилися їй як ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та пояснили, що особи, які втікали від них на мопеді, не зупинилися на звуковий сигнал автомобіля поліцейських. У цей час, зі сторони будинку, підійшов її чоловік ОСОБА_1 та запитав працівників поліції за що вони його побили. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції ОСОБА_1 не пропонували. Також зазначила, що у той вечір її чоловік ОСОБА_1 був одягнений в куртку з камуфляжним малюнком.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що ввечері 24.10.2021 року разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 знаходилася в себе вдома та почула крики, які лунали з двору. Вона вибігла на вулицю з ліхтарем та побачила двох чоловіків у формі. Коли підійшла до них її мати ОСОБА_4 , то останні показали документи. Це були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Потім до них підійшов її батько ОСОБА_1 і запитав у працівників поліції за що вони його били, останні відповіли, що вони нікого не били. Розмова з працівниками поліції відбувалася майже на городі домоволодіння ОСОБА_1 . Інших сторонніх осіб під час розмови не було. Працівники поліції не пропонували її батькові ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. У той вечір її батько ОСОБА_1 був одягнений у куртку з камуфляжним малюнком. Також додала, що її батько ОСОБА_1 , після побиття працівниками поліції, звертався в медичний заклад за допомогою, де був оглянутий лікарем.

Заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши матеріали справи, суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

З огляду на наведене суддя звертає увагу на гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка за своєю структурою встановлює загальні принципи та постулати щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення.

Вирішуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на розгляд даної справи, суд виходить з прецедентної практики ЄСПЛ, яка зводиться до того, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, однак по суті їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Одним із основоположних базисних засад кримінального судочинства є забезпечення доведеності вини особи поза розумним сумнівом на підставі встановлених відповідним державним органом фактичних обставин та наданих ним доказів на їх підтвердження.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим звинуваченням.

Відтак, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Надаючи оцінку достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя виходить із наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 3 Розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 6 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Крім того, згідно із п. 6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналіз наведеної норми дозволяє стверджувати, що з метою забезпечення достовірності даних огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та дотримання прав та законних інтересів останнього, такий огляд проводиться працівником поліції за обов`язкової присутності двох свідків. При цьому будь яких виключень із такого загального правила приписи Інструкції не містять.

Проте, пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 викладені на заздалегідь підготовлених бланках, в яких не конкретизовано від проходження огляду на стан якого саме сп`яніння (алкогольного, наркотичного тощо) водій ОСОБА_1 відмовився, в якому місці та за яких обставин.

Крім того, у згаданих поясненнях відсутні відомості щодо документів, на підставі якого працівником поліції було встановлено особи свідків.

З огляду на викладене такі письмові пояснення свідків, на переконання судді, не можуть слугувати належними та допустимими доказами на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Беручи до уваги зміст означених письмових пояснень свідків, суд вважає, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

Тобто, працівником поліції не доведено дотримання вимог п. 6 Розділу ІІ Інструкції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В той же час, згідно пункту 7 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Частинами 3,4 ст.266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Системно - структурний аналіз наведених норм Інструкції у поєднанні із положеннями ст.266 КУпАП дозволяє стверджувати, що працівник поліції зобов`язаний був доставити водія ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для огляду на стан сп`яніння лікарем такого закладу.

Як свідчать матеріали справи поліцейський не виконав таких вимог закону і не забезпечив доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено диск із відеофіксацією. Однак, із матеріалів відеозапису не можна встановити хто саме був водієм зазначеного вище транспортного засобу.

Водночас, зазначені відеоматеріали не можуть вважатися належним та достатнім доказом вини ОСОБА_1 , оскільки вони не відображають обставин відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б у сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили факт керування ОСОБА_1 мопедом марки «HONDA DIO», б.н.з., та відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Ураховуючи викладене, суддя не вбачає підстав для визнання винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в судовому засіданні не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 266, 276, 278, 284 КУпАП суддя, -

Постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Суддя