"21" квітня 2022 р. Справа № 363/642/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., при секретарі Ланській І.Є., за участі прокурора Вишгородської окружної прокуратури Потюменко Ю.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали які надійшли з Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який як суб`єкт декларування, не своєчасно, тобто 21.08.2021 року, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що його не повідомили та він не знав про необхідність подання декларації при звільненні.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненому адміністративному правопорушенні та накласти на нього мінімальне адміністративне стягнення в мажах санкції статті за якою він притягається.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до витягу з наказу начальника Управління поліції охорони у Київській області Кривобочека В.Л. № 3 о/с від 09.01.2019 року, ОСОБА_1 призначено поліцейським взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Вишгородського районного відділу.

17.05.2019 року ОСОБА_1 склав присягу на вірність Українському народові.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про національну поліцію» поліцейськими є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: поліцейські.

Відповідно до витягу з наказу т.в.о. начальника Управління поліції охорони у Київській області Грабіліна М № 58 о/с від 01.06.2019 року, ОСОБА_1 присвоєно звання сержанта поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

20.06.2021 року ОСОБА_1 був ознайомлений з рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/ роботи, в яких зазначено, що абзацом 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» поліцейські, державні службовці, працівники поліції, що є суб`єктами декларування, які припиняють діяльність, в органах та підрозділах поліції, подають декларація особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

З витягу з наказу т.в.о. начальника Управління поліції охорони у Київській області Білоконного О. № 88 о/с від 30.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

28.07.2021 року Начальником Управління поліції охорони в Київській області Кравець В. було повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про факт неподання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме: перед звільненням.

З послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 та роздрукованої декларації перед звільненням ОСОБА_1 вбачається, що останній 21.08.2021 року о 14:53 подав та підписав декларацію.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП; провину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідків вчиненого нею правопорушення та ступінь її вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до частини статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

На підставі ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, керуючись ст.ст. 33,40-1,283,284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі 10 днів.

Суддя М.Б. Баличева