ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/550/22Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 33/817/192/22 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Ленька Р.І., потерпілої ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2022 року,-

встановила:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт та стягнуто в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 26.12.2021 року близько 17:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова суду не відповідає вимогам закону, прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи, без всебічного, повного розгляду справи.

Зазначає, що у матеріалах справи з відсутні дані про особу, які мають бути враховані судом при накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП, зокрема такі дані про особу можуть бути отримані із характеристики про особу за місцем проживання, за місцем роботи чи навчання, довідки про склад сім`ї, тощо.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, зокрема щодо наслідків його дій для психологічного стану дружини.

Наголошує на тому, що поза увагою суду залишено те, що доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Звертає увагу на те, що ці дані обов`язково мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (які саме дії, бездіяльність, висловлювання призвели до яких конкретно наслідків для постраждалої особи) і відповідно, відображені у постанові судді.

Вказує, що недотримання наведених вимог КУпАП, призвело до порушення його прав, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також неповноти і однобічності розгляду справи.

Окрім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки не був присутній під час розгляду справи у суді першої інстанції, а копію постанови отримав поштовою кореспонденцією 10.03.2022 року.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Ленька Р.І., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка не заперечила апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру щодо своєї дружини за обставин, встановлених у постанові суду, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Так, судом надана вірна оцінка протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №618998 від 26.12.2021 року, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 , 26.12.2021 року близько 17:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, тому суд обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як докази у справі про адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до електронного рапорту поліції, 26.12.2021 року о 17:37 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 про те, що її чоловік ОСОБА_1 погрожував заявниці рушницею. На даний час заявниця забрала у нього рушницю. Рушниця знаходиться у сейфі, але є загроза, що чоловік може знайти сейф та взяти зброю.

Виїздом СОГ встановлено, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_2 ..

Як з`ясовано, в ході вчинення домашнього насильства, ОСОБА_1 , який являється власником гладкоствольної зброї марки HUGLU ATPOX 20 Х НОМЕР_1, здійснив постріл на подвір`ї будинковолодіння, тобто у населеному пункті, а саме в АДРЕСА_1 .

На останнього складено адміністративний протокол серії ВАБ №476340 згідно ст.174 КУпАП. В ході оформлення адміністративних матеріалів вилучено рушницю марки COBALT НОМЕР_2, рушницю марки HUGLU ATPOX 20 Х НОМЕР_1 та два патрони 12-го калібру.

Відповідно до письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , наданих працівнику поліції 26.12.2021 року, остання вказала, що проживає по АДРЕСА_1 разом із своїми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та чоловіком ОСОБА_5 .

Потерпіла вказала, що чоловік являється власником зброї, останнім часом зловживає алкогольними напоями, неодноразово погрожував їй та вчиняє насильство щодо неї.

Як зазначила потерпіла, 26.12.2021 року близько 17:00 год. її чоловік приїхав додому у стані алкогольного сп`яніння, взяв із гаража рушницю, здійснив постріл із неї, почав нецензурно висловлюватися та погрожувати їй та дочці.

Вищевказані пояснення потерпілої ОСОБА_2 суд вірно взяв до уваги як належні та допустимі докази у справі, оскільки вони підтверджуються іншими доказами у справі.

Так, у письмових поясненнях 26.12.2021 року свідок ОСОБА_6 зазначила, що вона проживає по АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 , братом ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_5 . Її батько являється власником зброї, яку тримає у сейфі, який знаходиться у гаражі біля їхнього будинку.

Свідок вказала, що близько 17:00 год. її батько приїхав додому. Будучи в стані алкогольного сп`яніння, взяв із гаража рушницю, здійснив один постріл із неї, що її дуже налякало та почав ображати її нецензурною лайкою. Коли на вулицю вийшла матір, вони намагалися разом заспокоїти батька, проте він продовжував їх ображати нецензурною лайкою та відмовився залишати рушницю у сейфі.

Зазначила, що матір зателефонувала на лінію 102 та повідомила про даний факт.

У письмових заявах начальнику ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РПУ ГУНП в Тернопільській області полковнику поліції Гаврилюку С. потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_8 вказали, що ОСОБА_1 тілесних ушкоджень їм не завдав, тому претензій до нього у формі приватного обвинувачення не мають.

Окрім того, суд першої інстанції дослідив та дав належну оцінку протоколу про адміністративне правопорушення від 26.12.2021 року серії ВАБ №476340, з якого вбачається, що 26.12.2021 року близько 17:00 год. у с. Острів вул. І.Франка, було виявлено, гр. ОСОБА_1 , власника гладкоствольної зброї HUGLU ATPOX 20 Х НОМЕР_1, який здійснив постріл у населеному пункті, а саме в АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 174 КУпАП.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під психологічним насильством у сім`ї розуміється насильство, пов`язане із дією одного члена сім`ї на психіку іншого шляхом словесних образ, погроз, переслідування, яким умисно спричиняється емоційна невпевненість та нездатність себе захистити, чим завдається або може бути завдана шкода психічному здоров`ю цього члена сім`ї.

За таких обставин, суд прийшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , за місцем проживання своєї сім`ї, в тому числі дружини, що по АДРЕСА_1 , вчинив щодо потерпілої ОСОБА_2 дії психологічного характеру, які відповідно до Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» є формою психологічного насильства, що виразилися в словесних образах та погрозах дружині, які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, що підтверджується вищенаведеними доказами, тому доводи апелянта про відсутність психологічного насильства, з його боку, є необґрунтованим.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства.

Щодо посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, то вони є необґрунтованими, оскільки вчинені ним порушення є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, доведені належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Щодо посилання апелянта на те, що у матеріалах справи відсутні характеризуючі дані про особу, то право на збирання таких доказів покладається на учасників судового процесу, а не суду.

Безпідставними є твердження апелянта про відсутність умисного характеру дій ОСОБА_1 , оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП доведено належними та допустимими доказами, а спричинення шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є необов`язковими для кваліфікації цього правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для скасування та закриття провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, як про це просить апелянт - немає.

Разом з тим, враховуючи, що справу розглянуто 11 лютого 2022 року за відсутності ОСОБА_1 , а копію вищевказаної постанови він отримав 10.03.2022 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя