Справа № 951/107/22
Справа № 3/951/164/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року смт. Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І., розглянувши матеріали, що надійшли із Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи підприємця, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2022 до Козівського районного суду Тернопільської області із Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 616010 від 02.02.2022 (з додатками) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 02.02.2022 о 14:00 гр. ОСОБА_1 являючись ФОП магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою в АДРЕСА_2 , не забезпечив маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 м, чим порушив постанову КМУ № 1336 від 09.12.2020 р.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь належним чином шляхом надсилання повісток в суд за адресою зареєстрованого місця проживання, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому імперативних вимог щодо розгляду вказаної категорії справ з обов`язковою участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності КУпАП не містить.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 з урахуванням наявних в справі про адміністративне правопорушення доказів.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворою додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративною правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Водночас, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Диспозиція частини 1 ст.44-3 КУпАП передбачає правопорушення у вигляді порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, яке тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17000 грн. - 34000 грн.).

Норма частини 1статті 44-3 КУпАП має бланкетний характер, оскільки в самій статті не перелічено усіх правил щодо карантину людей, за порушення яких настає адміністративна відповідальність. Тому викладаючи суть такого адміністративного правопорушення особа, яка склала протокол, обов`язково повинна зазначити посилання на конкретний пункт нормативно-правового акта, яким встановлено відповідне правило карантину, котрого не дотрималась особа, що притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Конкретне правило щодо карантину людей, порушення якого ставиться за вину особі, повинно бути чинним на момент вчинення правопорушення саме в тій редакції, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу, працівники поліції описуючи нормативно-правовий акт, яким заборонено дії, вчинені ОСОБА_1 , посилалися на постанову КМУ № 1336 від 09.12.2020 р. Однак при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції у фабулі адміністративного правопорушення вказали, що ОСОБА_1 постанову КМУ № 1336 від 09.12.2020 р., не зазначивши, при цьому, пункт постанови яким передбачено такі вимоги маркування.

Таким чином, фабула події адміністративного правопорушення, викладена в протоколі, не містить чіткого посилання на правові норми, а отже при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушені приписи ст.256 КУпАП.

Тобто, посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим, та за відсутності посилання на конкретний нормативний акт, яким передбачено правило поведінки та порушене особою, відповідальність не настає.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Також, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст.44-3 ч.1, 247, 251 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 10 /десяти/ днів з дня її винесення.

Суддя І. І. Братків