Справа № 132/3520/21
ПОСТАНОВА
іменем України
25.04.2022р. м. Калинівка
Суддя Калинівського районного суду Вінницької області СЄЛІН Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Джугастра Крижопільського району Вінницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утримання одну малолітню дитину, працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, за ст.124 КУпАП,
ОСОБА_2 25.10.2021р. о 17год.05хв. рухаючись по автодорозі М-21, 276км., що проходить через межі міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, та керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак « НОМЕР_1 », не вибрав безпечної швидкості під час перестроювання, не надав перевагу в русі іншому транспортному засобу марки «OPEL COMBO», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроюватись, який в свою чергу допустив зіткнення з транспортним засобом «OPEL CORSA», номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням водія ОСОБА_4 , що зупинився для розвороту, внаслідок самовільного, неконтрольованого руху зіткнувся з транспортним засобом марки «TOYOTA VENZA», номерний знак « НОМЕР_4 », під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками, чим порушив п.п.10.1, 10.3 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
В судове засідання, призначене на 25.04.2022р. на 09год.00хв., ОСОБА_2 та його представник-адвокат Балинський Б.В. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в передбаченому законом порядку. ОСОБА_2 через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи, розглянувши яку приходжу до наступного висновку.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
За вказаних обставин та відповідно до вимог ст.268 КУпАП, що не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст.124 КУпАП, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989р. про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та його представника-адвоката Балинського Б.В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268, 271 КУпАП.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення приходжу до наступних висновків:
Згідно з вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Пунктом 2.3б ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно пункту 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до пункту 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
За пунктом 12.1 ПДР України, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР України).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 25.10.2021р. о 17год.05хв. рухаючись по автодорозі М-21, 276км., що проходить через межі міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, та керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак « НОМЕР_1 », не вибрав безпечної швидкості під час перестроювання, не надав перевагу в русі іншому транспортному засобу марки «OPEL COMBO», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроюватись, який в свою чергу допустив зіткнення з транспортним засобом «OPEL CORSA», номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням водія ОСОБА_4 , що зупинився для розвороту, внаслідок самовільного, неконтрольованого руху зіткнувся з транспортним засобом марки «TOYOTA VENZA», номерний знак « НОМЕР_4 », під керуванням водія ОСОБА_5 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення за серією ДПР18 № 534339 від 25.10.2021р.; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка є додатком до протоколу, в якій зафіксоване конкретне місце транспортної пригоди; детально описані післяаварійні розташування автомобілів відносно елементів проїзної частини та один одного, погодні умови, стан покриття проїзної частини, наявність дорожніх знаків та розміти; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та висновком експерта № СЕ-19/102-22/1136-ІТ від 22.02.2022р., згідно якого в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак « НОМЕР_1 » ОСОБА_2 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п.10.1, 10.3 ПДР України, та саме в діях останнього вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 10.3 ПДР України. Дії водія ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п.10.3 ПДР України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Зібрані у справі докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Наявні у справі докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
За таких обставин, виходячи з наявності беззаперечних доказів наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, його позиція щодо невизнання вини є безпідставною та необґрунтованою.
Статтею 124 КУпАП передбачене відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Як зазначено вище, санкція статті 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.
У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини» від 28 вересня 1999 року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM, був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.
Відповідно до положень статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами
Згідно статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Призначаючи адміністративне стягнення в даній справі, суд враховує конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість та достатність застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Крім цього, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави судовий збір.
КУпАП не передбачає порядок стягнення витрат на залучення експерта.
Згідно з вимогами ст.15 ЗУ «Про судову експертизу», проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.
Відповідно до п.11 постанови про затвердження Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, державні спеціалізовані установи судової експертизи проводять судову експертизу у кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік на проведення судових експертиз.
У зв`язку з тим, що судова автотехнічна експертиза в даній судовій справі була призначена на підставі постанови судді від 17.01.2022р., то ОСОБА_2 не можна визнати замовником цієї експертизи.
За вищевказаних обставин, судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 858,10грн. слід віднести в рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 33, 34, 124, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя, -
Судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 858,10грн. віднести в рахунок держави.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя