Справа №461/1340/22
Провадження №3/461/1161/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи - підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 21.11.2019 року органом 4652,

за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ЛВ12176/394/АВ/П/ПТ від 02.11.2021 року, 14 вересня 2021 року (о 09 годині 30 хвилин) під час проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 (юридична адреса: : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за фактичною адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 (магазин мережі «Близенько») встановлено порушення вимог законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено частиною 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення вимог частини першої статті 21 КЗпП; частини четвертої статті 24 КЗпП; абзац перший постановляючої частини Постанови №413. У ході інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_2 , здійснюючи підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , залучає до роботи працівників без належного оформлення трудових відносин.

Так, за даними Пенсійного фонду України ФОП ОСОБА_2 не використовує задекларовану працю найманих працівників, тобто ФОП ОСОБА_2 не укладено жодного трудового договору з найманими працівниками.

При цьому, для реалізації свого товару (для прикладу, овочів), що полягає в отриманні цього товару, його обліку, розкладці на прилавку, здійснення інших функцій щодо контролю за його товарним виглядом, вжиття заходів в разі його псування, тощо, та в кінцевому - реалізації (продажу) цього товару на касі ФОП ОСОБА_2 залучає працівників ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ" без оформлення трудових відносин з такими.

Так, керуюча магазином ОСОБА_3 , адміністратори залу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , касири торговельного залу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , являючись працівниками ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ" та здійснюючи трудову функцію у магазині «Близенько» за адресою АДРЕСА_2 , на користь ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ", що полягає в організації процесу та забезпеченні реалізації товару ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ", одночасно залучаються до організації процесу та забезпечення реалізації товару ФОП ОСОБА_2 без оформлення з останнім трудових відносин по сумісництву, тобто без законних на це підстав.

Даний факт відбувається на підставі договору надання послуг по аутстафінгу персоналу, укладеного з ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ", що не передбачає виконання трудової функції одночасно у двох роботодавців (ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ" та ФОП ОСОБА_2 ).

При цьому, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийняті на роботу у ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ" та фактично здійснюють трудову функцію на користь ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ" (залучені до організації продажу товару ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ"), відтак, є працівниками самого підприємства, а не працівниками, які прийняті на роботу у підприємство для подальшого виконання роботи в іншого роботодавця.

Діяльність суб`єктів господарювання, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, врегульовано Законом України "Про зайнятість населення" ч.3 ст. 36 якого передбачено:

Перелік суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, формується та ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Всупереч вказаній нормі, за інформацією Львівського обласного центру зайнятості, ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ" до переліку суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців, не включено.

Статтею 39 Закону України "Про зайнятість населення", зокрема, передбачено:

Діяльність суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, здійснюється на підставі дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політик, у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Порядок видачі дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні іншого роботодавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Забороняється діяльність суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця без дозволу.

Всупереч вказаній нормі, у ПП "МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ" відповідний дозвіл відсутній.

Суб`єкти господарювання - роботодавці, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, направляють працівників за умови, якщо це передбачено колективним договором такого роботодавця, та за наявності згоди первинної профспілкове організації і зобов`язані: укласти договір з роботодавцем про застосування праці працівника.

Всупереч вказаній нормі, у ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_10 не надано договорів про застосування праці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Натомість, надано договір надання послуг по аутстафінгу персоналу, в яком; вказані прізвища відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.50 Закону України "Про зайнятість населення", роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії спрямовані на приховування трудових відносин;

залучати до роботи працівників, що наймаються суб`єктами господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, для подальшого виконання ними роботи на інших підприємствах, в установах та організаціях у разі, коли у такого роботодавця:

протягом року здійснено скорочення чисельності (штату) працюючих;

не дотримано нормативу чисельності працівників основних професій, задіяних у технологічних процесах основного виробництва;

передбачається виконання робіт у шкідливих, небезпечних та важких умовах праці, а також робіт за основними професіями технологічного процесу основного виробництва.

Всупереч вказаній нормі, у ході інспекційного відвідування встановлено, що у ФОП ОСОБА_10 не укладено жодного трудового договору.

Дії ОСОБА_1 інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Тріль І.Б. кваліфіковано за ч.3 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема скеруванням судових викликів рекомендованою кореспонденцією.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справ судом віднесено до основних засад судочинства в Україні. Ця засада втілена, зокрема, у статті 245 КУпАП.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності особи відносно якої складено протокол, суд враховує принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки неявка в судове засідання особи, в тому числі внаслідок неотримання нею поштової кореспонденції, відсутності за місцем проживання зазначеним у протоколі тощо, нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством визначених статтею 1 КУпАП.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, а також повідомлялася про місце, час, дату розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, вважаю можливим провести розгляд справи у її відсутності.

При цьому, суд виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 252,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту зазначених положень, для визнання діяння адміністративним правопорушенням має бути встановлена наявність вини особи - винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, тобто, усвідомлення особою або можливість передбачити наслідки протиправності вчинюваного нею діяння(бездіяльності).

Частиною 3 ст. 41 КУпАП, передбачено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення №ЛВ12176/394/АВ/П/ПТ від 02.11.2021, акт № ЛВ12176/394/АВ від 14 вересня 2021, відеоматеріали долучені до протоколу, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки вказаного вище адміністративного правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно матеріалів справи правопорушення інкриміноване ОСОБА_1 виявлене 14.09.2021 року.

Відповідно до постанови Галицького районного суду м. Львова від 13 грудня 2021 року, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повернуто для належного дооформлення начальнику Головного управління Держпраці у Львівській області.

01 березня 2022 року, тобто після закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності(накладення стягнення), до Галицького районного суду м. Львова повторно надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Таким чином, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 пройшов строк накладення адміністративного стягнення.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги те, що на момент розгляду адміністративної справи пройшов строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлений ст.38 КУпАП, приходжу до висновку, що відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.