ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/88/22 Номер провадження 33/814/202/22Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., з участю: секретаря судового засідання Владімірова Р.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривен 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Цією постановою, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 08 січня 2022 року о 18 годині 05 хвилин на автомобільній дорозі Савинці-Зелений Кут С 171523 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 213100 д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу на приладі алкотестер «Drager» № 6810. Результат огляду становить 2,27 проміле №640 від 08.01.2022 р., чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскарживОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2022 року, а провадження у справі закрити. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки судом не в повному обсязі досліджені обставини справи, надано необ`єктивну оцінку доказам, а також не досліджено порядок їх отримання.

Зокрема вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі мається різниця в часі вчиненого правопорушення в декілька хвилин, що не відповідає вимогам п.9 Розділу ІІ Інструкції затвердженої МВС №1026 від 18 грудня 2018 року.Вказує, що відеозапис наданий працівниками поліції не є безперервним і складається з чотирьох файлів, що не дозволяє встановити повну та об`єктивну картину подій.

Вказує, що з відеозапису з 18:10:56 до 18:16:42 не вбачається, що поліцейський перед проведенням огляду проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу, та не надав сертифікат відповідності про повірку робочого запису вимірювальної техніки.

Крім того, на представленому фрагменті на алкотестері «Drager» не можливо побачити показники, а саме зображення з показниками не фіксується, на відео оголошено тільки результат самим інспектором. Вказує, що пояснення ОСОБА_1 складене самим працівником поліції і підписане ОСОБА_1 під впливом тиску з боку працівників поліції. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутній Акт його огляду, тому вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП є недійсним.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів справи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 006647 від 08.01.2022 року (а.с.1); результатом тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння № 640 від 08.01.2022 року о 18 год 14 хв., проведеним газоаналізатором ARCC-0209 ALCOTEST 6810 (а. с. 2) (Згідно Свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7850 яке чинне до 05.10.2022 року, засіб в «Alcotest 6810», відповідає вимогам ДСТУ 89506 2019); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.01.2022 року, відповідно до яких він був на полюванні і вживав алкогольні напої, а ввечері близько 18 год. 00 хв. сів за кермо свого автомобіля ВАЗ 213100 д.н.з. НОМЕР_1 та їхав в с. Зелений Кут (а. с. 4); рапортом інспектора СРПП лейтенанта поліції Гранченко Б. Ю. від 08.01.2022 року, відповідно до якого в ході патрулювання автомобільної дороги Савинці-Зелений Кут було помічено автомобіль ВАЗ 213100 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався хаотично, а саме: виїздив на узбіччя, а потім різко виїздив на проїзну частину, різко набираючи, а потім різко скидаючи швидкість, у зв`язку з чим автомобіль було зупинено. Водієм виявився ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: мав хитку ходу, запах алкоголю з ротової порожнини та почервоніння очей. Водієві було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager», тест за згодою водія проведено на місці, показники становили 2,27 проміле. За наслідками чого складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.5); відеозаписом подій 08.01.2022 року (а.с.6).

Оцінивши зазначені докази, суддя прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Твердження апелянта про те, що запис з відеозапис не є безперервним є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано лише ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: керування ОСОБА_1 транспортним засобом та виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп?яніння у правопорушника.

З наданих матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився з дотриманням вимог закону на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Alcotest 6810 Drager, прилад №ARCC-0209 кількісний результат якого показав 2,27 проміле, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Доводи апелянта про те, що йому не було роз`яснено його права є необгрунтованим, оскільки про роз`яснення працівниками поліції прав та обов`язків ОСОБА_1 , свідчить підпис його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Проте, оскільки ОСОБА_1 не виражав незгоди на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди з результатами такого огляду, свідченням чого є відеозапис подій, які сталися 08.01.2022 року, то не було підстав для направлення працівниками поліції ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже, вказані обставини на думку суду свідчать про дотримання поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 у разі незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не був позбавлений можливості самостійно, без направлення поліцейським пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, проте останнім цього не було зроблено.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи Акту огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не може бути підставою для закриття провадження по справі за відсутністю складу правопорушення, зважаючи на вищенаведені докази які свідчать про порушення водієм п.2.9 а ПДР України.

Доводи апелянта про те, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, є необгрунтованим, з огляду на те, що у своїх поясненнях, які містяться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 перед тим як сісти за кермо вживав алкогольні напої.

Доводи апелянта про те, що пояснення ОСОБА_1 складене самим працівником поліції і підписане ОСОБА_1 під впливом тиску з боку працівників поліції є також необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б свідчили про не надання працівниками поліції належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не дотримання процедури оформлення результатів виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та порушень закону, які були б підставою для скасування чи зміни постанови судді районного суду не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

ПостановуМиргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2022 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин