Справа № 466/1470/22
Провадження № 3/466/977/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ГУ Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Польщі, працюючої директором Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ Україна», РНОКПП- НОМЕР_1 ,-

за ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Шевченківського районного суду м. Львова з Головного управління державної інспекції з питань праці у Львівській області надійшли матеріали справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 , будучи директором Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ Україна», юридична адреса: 79019, м.Львів, вул. Жовківська, 30, вчинив порушення вимог законодавства про працю, що були виявлені 18.02.2021 року під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у ТзОВ «НФМ Україна», а саме: порушила вимоги ч.2 ст.30 КЗпП України, оскільки визначено, зокрема, що роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи. При огляді табелю обліку використання робочого часу працівників Товариства за квітень 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 відпрацювала 21 робочий день загальною тривалістю 167 годин, проте в графі табелю «Відпрацьовано за місяць годин «всього» проставлена відмітка 168 годин, що, в свою чергу свідчить про недостовірний облік використання робочого часу вищевказаного працівника у квітні 2020 року; порушила вимоги ч.1 ст.115 КЗпП, якою визначено, що виплата заробітної плати проводиться регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними уповноваженими трудовим колективом) не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При огляді відомостей сум для зарахування на картрахунки працівника іноземця ОСОБА_1 встановлено, що згідно відомості №1028 заробітна плата за першу половину березня 2021 року проведена до оплати вищевказаному працівнику 18.03.2021, а за другу половину березня 2021 року - 06.04.2021 згідно відомості №1039; заробітна плата за першу половину серпня 2021 згідно відомості №1133 проведена до оплати 19.08.2021, а за другу половин серпня 2021 року - 06.09.2021 згідно відомості №1149; заробітна плата за першу половину вересня 2021 року згідно відомості №1203 проведена до оплати 18.11.2021 року, а за другу половину вересня 2021 року згідно відомості №1213, що перевищує 16 календарних днів між виплатами, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на розгляд адміністративної справи у суді, який призначався на 06.04.2022 року не з`явилася, хоча була повідомлена судом у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст.17З Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому справу слід розглянути без його участі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Вина правопорушника у скоєному правопорушенні стверджується належними та допустимими у відповідності до ст.251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № ЛВ0271/1353/АВ/П/ПТ від 18.02.2022 року, копією акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 18.01.2022 року та іншими матеріалами адміністративної справи.

Дії правопорушника вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП - обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Узагальнюючи вищенаведене, із врахуванням характеру вчиненого правопорушення, малозначність вчиненого, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст.283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши усне зауваження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення безпосередньо до Львівського апеляційного суду, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя Ю. В. Донченко