БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/560/22 Провадження № 3/497/305/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2022 року суддя Болградського районного суду Одеської області Висоцький Сергій Олександрович , при секретарі судового засідання Войтовій С.І., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоноармійське Болградського району Одеської області, громадянина України, не інваліда, одруженого, працевлаштованого, маючого трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 18.09.2019 року органом 5112, РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2022 року інспектором СРПП Болградського РВП у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №075916 за ч. 2 ст.130 КУпАП, відповідно до якого 21.03.2022 року о 21:25 годині, в м. Болград, по вул. Болгарських ополченців, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем BMV X5, державний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у Болградській ЦРЛ, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 21.03.2022 року він, керуючи автомобілем BMV X5, в місті Болград, по вулиці Болгарських ополченців, не впоравшись з керуванням, скоїв наїзд на перешкоду. Після цього до нього підійшли бійці територіальної оборони та почалась словесна перепалка, взаємні звинувачення. Через деякий час під`їхали поліцейські та звинувативши його у тому, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, запропонували пройти опосвідчення, але надати будь-які документи щодо законного використання алкотестер відмовились. Після цього, ОСОБА_1 в супроводі поліцейських проїхали до Болградської ЦРЛ, де до нього в коридорі вийшов лікар, швидко подивився та пішов. ОСОБА_1 зазначає, що огляд на стан сп`яніння в лікарні не проводився, біологічні зразки (сеча, слина, кров тощо) не відбирались, жодних маніпуляцій не проводилось. Про наявність висновку про знаходження у стані алкогольного сп`яніння він дізнався на наступний день у відділку поліції, коли фактично складали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, який він підписав, погодившись на таку умову, щоб забрати своє авто. Додатково пояснив, що свідків вищеописаних обставин немає, про здійснення відео фіксації його не попереджали та він не бачив, щоб вона велась поліцейськими. ОСОБА_1 вважає твердження поліцейського, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння такими, що не відповідають дійсності, оскільки він був тверезим, та є виключно припущеннями поліцейського, та жодними належними, допустимими і достатніми доказами не підтверджується. Тому він просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за Повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положення ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 075916 від 21.03.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 , керував автомобілем BMV X5, державний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у Болградській ЦРЛ,, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху. Згідно ст. 266 КУпАП подія зафіксована на відео.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування 00під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відтак, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту проходження або відмови від проходження обстеження на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу або в медичному закладі.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не має законних підстав самостійно збирати докази винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, в протоколі не зазначено про наявність свідків. ОСОБА_1 в судовому засіданні також повідомив про відсутність свідків.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що проводилась відео фіксація, але не вказано що до протоколу додається відеозапис. При цьому разом з протоколом надано двд-диск. Оглядом в судовому засіданні за допомогою ноутбука наявного в матеріалах справи двд-диску встановлено, що на цьому диску будь-які відео файли та/або інші файли відсутні.

Також матеріали справи містять Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №8, складений 21.03.2022 року о 22-00 годині, підписаний та складений черговим лікарем КНП БЦРБ відділення екстреної медичної допомоги (надалі Висновок). Згідно п. 10 даного висновку ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений і чітко визначений наступними нормативними документами, та має бути строго дотриманий особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за N 1452/735, (надалі - Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями (надалі - Порядок).

Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2).

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, є запах алкоголю з порожнини рота. Пунктом 6 Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І).

Розділ ІІІ чітко визначає послідовність дій при проведенні огляду в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, а саме:

-Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

-Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

-Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

-Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

-Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

-За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

-Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

-Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

-Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

-Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

-Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я

Згідно п.22 названої Інструкції Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, наявний в матеріалах справи Висновок складений неналежним чином, оскільки не заповнені повністю всі графи (4, 5, 6, 8, 9 не вказані реквізити документів, точний час направлення на огляд, незрозумілі скорочення),

Також у Висновку вказано, що його складено о 22-00 годині, огляд проведено також о 22-00 годині, що викликає обґрунтований сумнів у самому факті проведення огляду, відбирання біологічних зразків, проведення їх дослідження, тим більше враховуючи пояснення ОСОБА_1 про те, що огляд не проводився, що в своїй сукупності з порушеннями порядку складання висновку, не дає можливості суду визнати такий Висновок належним та допустимим доказом по справі.

Як зазначено вище, при наявності ознак знаходження водія в стані алкогольного сп`яніння, уповноважена особа (поліцейський) проводить огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови від проходження такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці за адресою м. Болград, вул. Болградських ополченців або його відмови від проходження огляду чи незгоди з результатами.

Відтак, суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП й, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Окрім цього, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів приятгення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року. Посилання у Довідці начальника Болградського РВП на постанову від 25.10.2021 року по справі №521/7350/21 не знайшло свого підтвердження, оскільки копія цієї постанови з відміткою про вступ в законну силу не надана, а з копії Ухвали Одеського апеляційного суду від 25.11.2021 року по справі №521/7350/21 вбачається, що дію Постанови Суворовського райсуду міста Одеси від 29.10.2021 року по справі №521/7350/21 зупинено. Відтак, суд приходить до висновку про не доведення вищевказаної кваліфікаційної ознаки адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши надані суду матеріали, суд дійшов висновку, що дії інспектора СРПП Болградського РВП, який склав протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП не відповідають встановленим вимогам закону щодо порядку фіксації адміністративного правопорушення та складання протоколів про адміністративне правопорушення, не містять доказів фактичних обставин справи та свідчать про неналежне виконання працівниками поліції своїх посадових обов`язків, що в даному конкретному випадку фактично призвело до нівелювання положень ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими визначені завдання цього кодексу, зокрема: зміцнення законності, запобігання правопорушенням та виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і законів України та сумлінного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові ВС КАС від 21.08.2019 року по справі за №215/5304/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу, можливе лише за умови відсутності обставин, визначених статтями 17, 247 КУпАП та у разі, якщо вина особи повністю, доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Імперативним приписом підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Рівною мірою зазначені вимоги цієї норми стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки її санкція має кримінальну природу.

Суд зазначає, що однією із засад кримінального провадження, відповідно до п.11 ч.1 ст.7 КПК України, є свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, якою передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 221, 247, 254, 256, 266, 280, 283-289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.О.Висоцький