Справа № 133/3047/21
Провадження № 33/801/206/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач: Медяний В. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медяний В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олеговича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козятинського районного суду Вінницької області від 31 січня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 січня 2022 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору на користь держави на номер рахунку (IBAN) UA0026001; отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , Казначейство України (ЕАП).

Судом першої інстанції встановлено, що 27.09.2021 о 01 год. 20 хв. в с. Махнівка на автодорозі М21, 246 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився на місці зупинки, що зафіксовано на боді камери АВ-00127 та АВ-0003. Таким чином своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №009044 та доданими відеозаписами з боді камер.

Суд вважав необґрунтованими аргументи, викладені у клопотанні про закриття провадження, оскільки з переглянутого на диску відеозапису ОСОБА_1 відмовився від його перевірки на стан сп`яніння, жодної ініціативи щодо освідування в медичному закладі не виявив. При цьому вмовляв поліцейських, щоб вони не складали протокол про адміністративне правопорушення.

Щодо посилань на не безперервність відеозйомки суд першої інстанції зауважив, що відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як і показання технічних пристроїв та приладів відеозапису, є доказами, яким орган, в даному випадку суд надає оцінку за своїм внутрішнім переконанням. Відеозапис події на доданому органом поліції диску розміщено у декількох файлах і їх відтворення підтвердило обставини, викладені у протоколі, зокрема й факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , судом було враховано характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують і обтяжують покарання.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Кузьмін Є.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31.01.2022 року скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом було допущено суттєві порушення закону, що потягло за собою винесення незаконного рішення без ретельного з`ясування всіх обставин справи. Зазначив, що матеріалах справи та на відеозаписах немає доказів того, що ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою пройти тестування на стан сп`яніння на місці зупинки видавалося направлення до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан сп`яніння і останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, як це передбачено п. 8 Інструкції. Також, після перегляду відеозапису, який міститься у матеріалах справи, захисником було встановлено, що відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затверджену наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована МЮ України 11.01.2019 за №28/3299. Також зміст вказаного запису об`єктивно не підтверджує відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Тому вважає, що зазначений відеозапис є недопустимим доказом, а у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як його вину поліцейським не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним а суперечить нормам національного та міжнародного законодавства.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Кузьміна Є.О., які неодноразово були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, при цьому в підтвердження відомостей про поважність причин неявки ні ОСОБА_1 , ні його представником до своїх заяв до апеляційного суду надано не було, що свідчить про неналежну процесуальну поведінку останніх.

Неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Кузьміна Є.О., відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду вказаної справи.

Також приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних вище осіб судом береться до уваги й те, що апеляційна скарга подана до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд 14.02.2022. Проте, розгляд даної адміністративної справи апеляційним судом неодноразово відкладався, зокрема 28.02.2022, 14.03.2022 та 28.03.2022 з причин неявки в судове засідання ОСОБА_1 та його захисника Кузьміна Є.О.

Крім того, судом апеляційної інстанції береться до уваги й те, що апеляційний перегляд має бути здійснений з дотриманням приписів ч.4 ст.294 КУпАП та з урахуванням розумних строків її розгляду, а самездійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст.251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

При апеляційному розгляді встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009044 від 27 вересня 2021 року водій ОСОБА_1 27.09.2021 року о 01:33 год. у Вінницькій області Козятинського району с. Махнівка на автодорозі М21, 246 км, керував т/з ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, що зафіксовано на боді камері АВ-00127 та на боді камері АВ-00033.

Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст.256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №0090044 від 27 вересня 2021 року, а також з доданого до матеріалів справи відеозапису, ОСОБА_1 відмовився від його підпису та надання будь-яких пояснень. Разом з тим будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП йому були роз`яснені.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Так згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже, у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, як вбачається з обставин справи та наявного в матеріалах судового провадження відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на спростування інформації, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і протягом двох годин після складення відносно нього даного протоколу, самостійно не звернувся до відповідного закладу для проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим апеляційний суд у відмові останнього вбачає ухилення від відповідальності.

Вказані дії останнього, зокрема відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про те, що до матеріалів справи не долучено письмове направлення на проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я, оскільки таке направлення передбачено лише у випадку погодження водія проходити огляд в закладі охорони здоров`я чи у випадку незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що у разі направлення особи на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, таке направлення на огляд залишається в документах закладу, який проводив огляд, і у разі сумніву в його наявності останнє могло б бути витребуване судом за відповідним клопотанням сторони захисту.

Не є спроможними доводи апеляційної скарги захисника про відсутність відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського факту керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та про небезперервність відеозапису, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт ненадання суду відеозапису моментів керування та зупинки транспортного засобу, не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п.п.5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.

Також складення на ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009044 від 27.09.2021, такі дії працівників поліції за вказаним фактом ОСОБА_1 та його захисником в установленому законом порядку не оскаржувалися.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Поряд з цим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних в матеріалах справи і носять лише формальний характер та на увагу суду не заслуговують.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що 25.05.2020 Козятинським районним судом Вінницької області уже було закрито провадження по справі №133/337/20, у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, що свідчить про те, що останній легковажно ставиться до порушення правил дорожнього руху та не робить належних для себе висновків.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП.

Керуючись ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олеговича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Козятинського районного суду Вінницької області від 31 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Медяний