Справа № 758/1845/22
3/758/1654/22 Категорія 146
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року суддя Подільського районного суду міста Києва

Будзан Л.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП, -

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, працюючого у ТОВ «Український машинобудівний концерн», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №217541 від 26.01.2022 ОСОБА_1 26.01.2022 о 16 годині 10 хвилин по вул. І. Виговського, 2 у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот праворуч, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в тій смузі, на яку він мав намір повернути, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 26.01.2022 о 16 год. 10 хв. по вул. І. Виговського, 2 у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , виконуючи поворот праворуч не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по тій смузі, на яку він мав намір повернути, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, вказав, що ДТП трапилося з вини водія ОСОБА_2 , який при спробі перестроювання у другу смугу руху, по якій рухався він, здійснюючи поворот праворуч, допустив зіткнення.

ОСОБА_2 у судове засідання на розгляд справи не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа "Каракуця проти України").

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги скорочені строки на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, вважаю за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення водія ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД №217542 від 26.01.2022 року, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- даними схеми ДТП, яка складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015; схема підписана учасники ДТП та на ній зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП; дорожні знаки та світлофорні об`єкти та дорожню розмітку; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, місце зіткнення, а також, пошкодження, які автомобілі та мотоцикл отримали внаслідок ДТП;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 , який підтвердив обставини, викладені у протоколі.

Аналізуючи зазначені докази, враховуючи характер отриманих автомобілями та мотоциклом пошкоджень, місце зіткнення та розташування транспортних засобів під час зіткнення, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, вважаю, що вина ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 13.1 ПДР України доведена належними та допустимими доказами у справі.

Крім того, у рішенні по справі "О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення

Щодо протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд зазначає наступне.

Враховуючи положення ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 13.1 ПДР до матеріалів справи уповноваженими особами не долучено ніяких доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне праворушення, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Форд», виконуючи поворот праворуч, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «Тойота», який рухався в тій смузі, на яку він мав намір повернути.

Однак, як вбачається з схеми місця ДТП, водій ОСОБА_1 рухався у середній смузі руху, здійснюючи маневр у вигляді повороту праворуч, що підтверджується зафіксованим місцем розташування транспортних засобів "Форд" та "Тойота", та місцем їх зіткнення.

Крім цього, обставини, викладені у протоколі не підтверджуються іншими належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 у справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey ), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх даних про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, 122, 247, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя: Леся БУДЗАН