Справа № 215/246/22
ПОСТАНОВА
04 квітня 2022 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Квятковський Я.А. розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №830933, згідно якого ОСОБА_1 06.01.2022 року в м.Кривий Ріг, Тернівський район поблизу управління ПрАТ «ПівнГЗК» умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , тобто словесно погрожував, ображав нецензурною лайкою, чим скоїв домашнє насильство та порушив ЗУ №2229 VIII від 07.12.2017р. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, пояснив, що ніяких дій психологічного характеру відносно своєї дружини не вчиняв. 06.01.2022 спілкувався з потерпілою з приводу можливості побачитись з дитиною
Захисник Севостьянова І.Г. в судовому засідання просила адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зазначила, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення суть порушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не розкриває всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, крім того в протоколі та в поясненням ОСОБА_2 не зазначено про завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю останньої, що в свою чергу спростовує вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 . Також вказує про відсутність доказів неправомірних дій особи.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи.
Представник потерпілої Троценко О.М. в судовому засіданні протокол підтримала в повному обсязі.
Вислухавши ОСОБА_1 , захисника Севостьянову І.Г., представника потерпілої Троценко О.М., дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №830933 від 11.01.2022р.; протокол прийняття заяви ОСОБА_2 від 06.01.2022р.; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 173-2 ч.1 КУпАП необхідно закрити з наступних підстав.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (ст.256 КУпАП).
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування) передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства у сім"ї, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП характеризується зокрема вчиненням будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Тобто підлягає обов`язковому з`ясуванню характер вчиненого насильства та його наслідки у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, є обов`язковою складовою об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення. Лише за наявності цих даних можливо зробити висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді здійснення насильства у сім`ї.
Однак в порушення вищезазначеного в протоколі серії ВАБ №830933 про адміністративне правопорушення не зазначено конкретне місце, час вчинення адміністративного правопорушення.
Водночас, вимог закону про вказання суті правопорушення поліцейським також не дотримано, оскільки в даному протоколі не зазначено про умисність вчинення діяння ОСОБА_1 та чи завдано останнім і чим саме завдано шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, що є обов`язковими елементами складу вищевказаного правопорушення. Матеріали справи таких доказів також не містять, що свідчить про те, що поліцейським ці обставини не перевірялись взагалі. Наведене вказує на те, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення фактично не було встановлено події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, до матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1 додано лише пояснення і протокол прийняття заяви потерпілої, однак, як випливає з їх змісту, вони є неконкретними. Інших доказів, в т.ч. пояснень свідків, матеріали справи не містять.
Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Згідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».
У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, при відсутності достатніх і переконливих доказів скоєння адміністративного правопорушення та наявності вини ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення у відношенні нього слід провадженням закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 173-2, п. 1 ч. 1 247, 284 КУпАП, суддя -
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя :