Справа №461/1226/22
Провадження №3/461/1078/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В. за участю прокурора Вітковської І.М., особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого професором кафедри Хмельницького кооперативного торгово-економічного інституту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , припинивши повноваження депутата Львівської обласної ради VII демократичного скликання, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно - 16.12.2021 року о 12 годин 32 хвилин, без поважних причин подав декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями.

Також, ОСОБА_1 , припинивши повноваження депутата Львівської обласної ради VII демократичного скликання, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно 02.12.2021 року о 20 годині 50 хвилин, без поважних причин подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.

ОСОБА_1 у судовому засіданні факти вчинених ним правопорушень визнав. Пояснив, що своєчасно не подав декларації, оскільки йому не було відомо про таку необхідність. Вказав на відсутність у нього умислу на вчинення вказаного правопорушення та корисливого інтересу щодо несвоєчасного подання декларації. Просив врахувати позитивні дані про його особу при ухваленні рішення у справі.

Прокурор в судовому засіданні протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтримала та просила притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку особи відносно якої складений протокол та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Адміністративні матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, у зв`язку чим підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєння єдиного унікального номера справи 461/1226/22 (провадження 3/461/1078/22).

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи. уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно змін до Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27.12.2019 за №1300/34271, декларація перед звільненням декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Відповідно до Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23.07.2021 №449/21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за №987/36609, який вступив в дію з 01.12.2021, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Згідно ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 припинив повноваження депутата Львівської обласної ради VII демократичного скликання 01 грудня 2020 року, відтак зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями до 00:00 год. 31.12.2020 та подати декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік в період з 00:00 год. 01.01.2021 до 00:00 год. 01.04.2021.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями 16.12.2021 о 12:32 год. та 02.12.2021 о 20:50 год. подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, тобто несвоєчасно.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відео записуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», згідно якого доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Факт вказаних вище порушень доводиться наступними дослідженими та перевіреними в ході розгляду справи доказами:

-протоколами про адміністративні правопорушення №199 та №200 від 18 лютого 2022 року;

-скріншотами з офіційного сайту НАЗК;

-деклараціями ОСОБА_1 ;

-копією постанови №74 від 09.11.2015 Львівської обласної виборчої комісії;

-протоколом №1 від 01.12.2020 Львівської обласної ради;

-протоколом №1 від 09.11.2015 Львівської обласної ради;

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими, узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, доводять обов`язок в особи подати декларації та факти їх несвоєчасної подачі.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1, ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена повністю.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Указом № 64/2022 Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення визначають наступне.

Стаття 23. Мета адміністративного стягнення

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 22. Можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Примітка. Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу.

Стаття 33. Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, аналіз наведених положень та тлумачення визначення адміністративного стягнення вказує на те, що це захід адекватної реакції держави на вчинення фізичною чи юридичною особою адміністративних деліктів із акцентом як на майнові (фінансові) обмеження прав, правомочностей, так й вплив на саму особу, її психіку та поведінку. Крім того, адміністративне стягнення це засіб примусу, що застосовується від імені держави до суб`єктів адміністративного проступку, визначених винними у вчиненні адміністративного проступку.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності, на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Суд визнає щире каяття ОСОБА_1 обставиною, що пом`якшує відповідальність

Крім того, в ході розгляду справи досліджено надані суду документи, які позитивну характеризують ОСОБА_1 .

Зокрема, як вбачається з характеристики, виданої головою чоти ДФ Личаківського району м. Львова Ю.І. Гудимою, ОСОБА_1 під час роботи в чоті добровільного формування приймає активну участь. Зарекомендував себе, як відповідальна особа, вчасно та якісно виконує поставлені перед ним завдання. Йому притаманні такі риси, як: дисциплінованість, справедливість, ввічливість, надання допомоги молодшому поколінню.

З перепустки ДФ №001767 виданої комендантом ОСОБА_2 від 13.03.2022 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у добровільному формуванні Личаківського району Львівської територіальної громади. З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що дане добровольче формування займається виконанням завдань територіальної оборони в межах місцевої території, в тому числі в умовах воєнного стану.

Згідно характеристики виданої в.о. ректора Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту, ОСОБА_1 працює професором кафедри маркетингу та менеджменту вказаного інституту. ОСОБА_1 відзначений державними нагородами України, зокрема: «Заслужений діяч науки і техніки України» та двома орденами «За заслуги» ІІ ступеня. ОСОБА_1 патріотична особистість, свідомий громадянин України, відомий вчений, який у 2019 році відзначив сорокаріччя наукової діяльності.

Враховуючи наведені позитивні дані про особу ОСОБА_1 , наведені вище положення чинного законодавства, доводи та мотиви, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність істотної шкоди та тяжких наслідки від вчиненого, суд приходить до переконання та висновку про те, що у даній конкретній справі по відношенню до особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП.

При цьому, окрім наведених вище мотивів, суд також враховує те, що в умовах російської збройної агресії проти України, зокрема застосування збройних сил російської федерації, яка вчинила віроломне вторгнення на територію України, спрямоване на порушення суверенітету та територіальної цілісності держави і прав громадян нашої Держави, здійснюючи правосуддя від імені України, суд у даній справі може в межах наданих йому дискреційних повноважень та вважає за доцільне не застосовувати до громадянина нашої держави адміністративне стягнення, що, серед іншого наведеного вище, відповідає принципам гуманізму. Зокрема, судом враховуються наведені вище позитивні характеристики даної особи, а також те, що ОСОБА_1 , являючись особою пенсійного віку, приймає активну участь у виконанні завдань територіальної оборони в межах місцевої території, в тому числі в умовах воєнного стану.

Ухвалюючи рішення у даній справі, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд також вважає за необхідне звернути увагу особи відносно якої складено протоколи, на недопустимість вчинення адміністративних правопорушень у майбутньому, тобто після повної перемоги України над російським агресором, його знищення або втечі, шляхом зміни тимчасових місць дислокації військ окупанта у напрямку руху «русского военного корабля».

Приймаючи до уваги наведене вище, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, наслідки правопорушення, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 36, 172-6, ст. 283, ст. 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції»,

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присвоїти об`єднаній справі №461/1226/22 (провадження №3/461/1078/22).

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.