Справа № 303/6567/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Коструб В.В.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , гр. України,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Згідно з постановою, 02 листопада 2020 року приблизно о 18 год. 50 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Н09 16 км, керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку та не дотрималася безпечного бокового інтервалу, допустила зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі руху. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із заподіянням матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги передбачені п. 13.3 ПДР України і вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Коструб В.В. вказує на те, що постанова є незаконною і підлягає скасуванню. Зазначає, що судом не перевірені обставини вчинення ДТП та дані, які мають значення для вирішення справи, не надано належної оцінки показанням даних нею та показанням, які дали свідки, а також даним про пошкодження на автомобілях і відображених на фотознімках. Окрім того, посилається на те, що ОСОБА_1 не порушувала ПДР України. Стверджує, що поза увагою суду залишилось те, що на схемі ДТП не правильно внесені дані про розташування автомобілів та відстань між ними, ширину проїжджої частини, а також місця ДТП. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника, адвоката Коструба В. В., неявка яких, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням адвоката Коструба В. В., а також апеляційний суд врахує той факт, що вищевказані особи належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується клопотанням адвоката Коструба В. В. про відкладення судового засідання на інший день, яке надійшло на електронну адресу Закарпатського апеляційного суду уже після розгляду справи, що була призначена 07.04.2022 на 15 год 00 хв, а також те, що справа повинна бути розглянута з дотриманням приписів щодо розумних строків розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду таке.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №374114, 02 листопада 2020 року, приблизно о 18 год 50 хв, на автодорозі Н 09 16 км., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку та не дотрималася безпечного бокового інтервалу, допустила зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався зустрічною смугою руху. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із заподіянням матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.3 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У протоколі ОСОБА_1 зазначила, що зі змістом процесуального документу ознайомлена, відомості щодо її особи та обставин ДТП внесені правильно, копію документу отримала. З протоколу також убачається, що у ОСОБА_1 тимчасово вилучені документи, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_4 від 02.11.2020.

Зазначені у протоколі обставини також підтверджуються приєднаною до матеріалів справи схемою місця ДТП від 02.11.2020, з якою ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 ознайомлені, засвідчивши це своїми підписами ( а. с. 2).

У вищевказаній схемі відображено місце ДТП, а також пошкодження, які отримали обидва транспортні засоби - учасники дорожньо-транспортної пригоди. Зі схеми місця ДТП також убачається, що така складена поліцейським Рущак І. В., дані про пошкодження транспортних засобів підтверджено учасниками ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 2).

З пояснень потерпілого ОСОБА_2 убачається, що, рухаючись своєю смугою руху на автомобілі марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2 , він не порушував правил дорожнього руху, водночас водійка автомобіля марки «Skoda Fabia», номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , яка їхала зустрічною смугою, не впоралась із керуванням та виїхала на смугу руху керованого ним автомобіля, у результаті чого транспортний засіб зачепив задню частину належного йому автомобіля (а. с. 3).

Як убачається з пояснень ОСОБА_1 , вона їхала у напрямку міста Хуст, на підйомі з крутим поворотом сталося зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 .

Аналізуючи та оцінюючи зібрані у справі докази, апеляційний суд враховує передовсім те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при їх збиранні та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.

Апеляційний суд, дослідивши вищевказані докази, вважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та узгоджується з вимогами закону.

Під час розгляду справи не встановлено яких-небудь відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були необ`єктивні чи упереджені під час складання протоколу за ознаками передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення та оформленні інших процесуальних документів, що у них були підстави для фальсифікації протоколу чи схеми місця ДТП або ж обмови ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

На переконання апеляційного суду, підстави не довіряти або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності показів потерпілого ОСОБА_2 , який надав свої письмові пояснення з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди, - відсутні, оскільки він був ознайомлений зі своїми обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, його пояснення є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №374114 зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 13.3 ПДР України передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Сукупність доказів, які наявні у матеріалах справи свідчать про те, що ДТП відбулась саме внаслідок порушення водійкою ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 13.3 ПДР України.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, письмових пояснень ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , водійка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку та не дотрималася безпечного бокового інтервалу, допустила зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався зустрічною смугою руху. Апеляційний суд вважає обґрунтованими та правильними висновки суду першої інстанції про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є саме недотримання ОСОБА_1 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд встановив, що доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив пояснення учасників дорожньо - транспортної пригоди та безпідставно визнав, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення - слід вважати недоцільними, оскільки винуватість її у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі та досліджених судом першої інстанції, відтак перевірених апеляційним судом доказів. Разом з тим, перевіривши зміст письмових пояснень учасників ДТП, апеляційний суд встановив, що вони не є суперечливими, повністю узгоджуються між особою та свідчать про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, з огляду на вищезазначене, сумнівів у тому, що дорожньо-транспортна пригода трапилась не через дії потерпілого ОСОБА_2 , а саме внаслідок порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 у апеляційного суду не виникає.

Враховуючи те, що пояснення обох учасників ДТП є послідовними та логічними, повністю узгоджуються з іншими відомостями, які містяться у матеріалах справи, а саме з тими, які внесені до протоколу про адміністративне правопорушення та відображені у схемі місця ДТП тощо, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що місцевим судом залишено поза увагою, що у схемі ДТП не правильно внесені дані про розташування автомобілів та відстань між ними, ширину проїжджої частини, а також відомості про місце ДТП.

Апеляційний суд вважає, що встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, у якій вона відбулася, розміщення транспортних засобів, що зафіксовані у схемі місця ДТП, характер та локалізація пошкоджень на автомобілях, напрямок руху автомобілів, а також характер дій обох учасників пригоди, вказує на те, що водійка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Fabia», номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , не дотримуючись вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України, допустила зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , схемою місця ДТП, та локалізацією пошкоджень на автомобілях.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винуватою особа у його скоєнні.

З матеріалів справи убачається, що місцевий суд не порушив вищевказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 щодо порушення нею Правил дорожнього руху України.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі адвокатом Кострубом В. В. не наведено переконливих відомостей, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як спосіб самозахисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнана винуватою у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на неї накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушниці, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та її представник, адвокат Коструб В. В., не з`явившись на розгляд справи, позбавила себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Коструб В.В., залишити без задоволення.

Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН