Провадження № 3/470/40/22
Справа № 470/86/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року смт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Лященко В.Л., при секретарі Кореновському М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1222 та ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

13 лютого 2022 року о 01 годині 00 хвилин в смт. Березнегувате по вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом suzuki, без державного номерного знаку, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу suzuki, подану шляхом увімкнення проблискового маячку синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4 та 8.9 б Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1222 КупАП.

13 лютого 2022 року о 01 годині 00 хвилин в смт. Березнегувате по вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом suzuki, без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нечітка вимова, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер та проходження медичного огляду у найближчому медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заяву в якій пояснив, що 13 лютого 2022 року близько 23 години 15 хвилин його зупинили працівники поліції, в ході розмови він відмовився продувати Драгер та проїхати до медичного закладу, оскільки випив 0,5 л. пляшку пива, також зазначав про відсутність понятих.

Відповідно до ч.1 ст.268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КупАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП України.

Дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. 8.9 "б" Правил дорожнього руху України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Так, ч.1 ст 1222 КупАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає умисну форму вини.

Порядок фіксації вказаного порушення та проходження медичного огляду регламентовано ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015р. № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище правопорушень, підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ № 030969 від 13.02.2022 року, серії ОБ № 030968 від 13.02.2022 року, якими підтверджено обставини вчинення адміністративних правопорушень, а саме: 13 лютого 2022 року о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу подану шляхом увімкнення проблискового маячку синього червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу та керування 13 лютого 2022 року о 01 годині 00 хвилин транспортним засобом suzuki, без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та його відмова від встановленого законом порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом, зробленого працівниками поліції з використанням технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу та в подальшому, після примусової зупинення транспортного засобу, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких 13 лютого 2022 року близько 01 години 00 хвилин за ним здійснювалося переслідування, оскільки він хотів перевірити як працівники поліції відреагують на переслідування. Також зазначив, що перед тим як сісти за кермо, випив 0,5 л. пляшку пива.

- заявою наданою до суду ОСОБА_1 , згідно якої 13 лютого 2022 року, під час примусової зупинки працівниками поліції транспортного засобу, він відмовився продувати Драгер та проїхати до медичного закладу, оскільки випив 0,5 л. пляшку пива.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні. При цьому дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, вказували про порушення вимог КУпАП України під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені:

- ч.1 ст.1222 КупАП, невиконання водієм ОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинки транспортного засобу.

- ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, тобто ОСОБА_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер правопорушень, обставини справи щодо місця, часу правопорушень, і їх наслідків, ступінь вини правопорушника, його майновий стан.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, не встановлено.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена за двома статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення, санкція ч.1 ст.130 КУпАП є найбільш суворою, тому згідно ст.36 КУпАП, суддя вважає за необхідне застосувати при накладенні адміністративного стягнення санкцію ч.1 ст.130 КУпАП та обрати ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки згідно довідки відділення поліції №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_3 не отримував посвідчення водія.

Таке покарання буде необхідним, достатнім і допустимим, тобто призначене з метою виховання правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до цієї статті та ст.4 Закону України Про судовий збір, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 1222 КупАП, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- ч.1 ст. 1222 КупАП у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривні.

- за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.36 КУпАП, визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.) на розрахунковий рахунок UA0014424; отримувач Миколаїв.ГУК/тг, смт.Березнег/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030; банк отримувача Казначейство України; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. Л. Лященко