ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 маючи обов?язок зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.11.2018 року по 31.04.2019 рік, яка становить - 14753,50 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить станом на 27.01.2022 р. -14753,50 грн..

При розгляді справи судом, 15.04.2022 ОСОБА_1 не з`явився, не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суду не відомо. Клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до переконання, що ОСОБА_1 винний у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, яке полягає у несплаті аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

За ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789 від 27.02.91 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже чинне законодавство виходить з безумовного обов?язку батьків надавати утримання дитині, а держава та суд як державний орган має вживати будь-яких передбачених чинним законодавством заходів для забезпечення права дитини на утримання від батьків та з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 183-1 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення №30136084 від 27.01.2022 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та іншими наявними доказами у справі.

Так, згідно із виконавчим листом № 2-719/02, виданим 22.02.2002 Місцевим судом Шевченківського району м.Запоріжжя, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 12.08.2002 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунків заборгованості станом на 20.01.2022, ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 з 01.11.2018 року по 31.04.2019 у розмірі 14753,50 грн..

Виходячи з вище наведеної диспозиції ст. 183-1 ч. 1 КУпАП, законодавець пов?язує початок строку виникнення заборгованості з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання, а настання відповідальності не обумовлене наявністю чи відсутністю поважних причин у платника аліментів для несплати аліментів.

ОСОБА_1 , як батько, безумовно мав надавати утримання дитині незалежно від наявності чи відсутності рішення суду, наявності чи відсутності виконавчого провадження, натомість протягом тривалого часу свої обов?язки з надання матеріальної підтримки дитини взагалі не виконував, аліменти, призначенні рішенням суду жодного разу не сплачував.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та кваліфікує його дії як несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Обставин, що обтяжують чи пом?якшують відповідальність, судом не встановлено.

Накладаючи стягнення, суддя керується правилами ст.ст.33-35 КУпАП і, враховуючи обставини скоєння правопорушення, суддя накладає на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Як передбачено ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, тобто в розмірі 496,20 грн., як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 27, 33- 35, 183-1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП адміністративне стягнення - у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.) в дохід держави.

(Стягувач: Отримувач коштів: ГУК м. Києва, 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України, Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги в Запорізький апеляційний суд через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документу « »_________________20__рік.

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.