ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/140/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши з участю представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Подковського А. О., захисника особи, щодо якої провадження у справі закрито, - ОСОБА_2 - адвоката Чапаєвої А. М., справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що працює експедитором,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі, місцевий суд зазначив, що за результатами розгляду адміністративної справи судом не встановлено належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Подковський А. О., який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, і призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції статті, повторно дослідити докази у справі.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт вважає, що вона винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що в основу свого рішення місцевий суд поклав пояснення захисника - адвоката Чапаєвої Г. М., яка вказала, що ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди, так як не перебував за кермом автомобіля Opel Vectra ввечері 24 жовтня 2021 р., хоча адвокат Чапаєва Г. М. не була учасником події і її пояснення не мають жодного доказового значення. В той же час сам правопорушник пояснень місцевому суду не давав.

Крім того, місцевий суд не взяв до уваги показання самого потерпілого, свідків, постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 січня 2022 (справа №607/19764/21), якою залишено без змін постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2021.

Апелянт вважає, що вина ОСОБА_2 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , вищенаведеним рішенням апеляційного суду, копія якого долучена до апеляційної скарги, схемою місця ДТП та огляду транспортних засобів.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Подковського А. О., який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, захисника особи, відносно якої провадження у справі закрито, - ОСОБА_2 - адвоката Чапаєву А. М., яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку судді апеляційного суду, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається із змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 - суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Так, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_2 , місцевий суд зазначив, що за результатами розгляду адміністративної справи не встановлено належних та допустимих доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_2 до вчинення 24.10.2021 дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем Hyundai Elantra д. н. з. НОМЕР_1 .

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, місцевим судом досліджені докази, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, який складено відносно ОСОБА_2 , а саме: схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 жовтня 2021 року о 23 год. 05 хв. на бульварі Просвіти, 23 у м. Тернополі; письмові пояснення ОСОБА_1 від 24 жовтня 2021 року; письмові пояснення ОСОБА_3 від 24 жовтня 2021 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 жовтня 2021року 00 год. 10 хв.; копія протоколу серії ААБ № 306367 від 25 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП; копія протоколу серії ААБ № 306406 від 25 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_2 за ст. 130 КУпАП; копія протоколу серії ВАБ № 204139 від 25 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП; матеріали відеофіксації з нагрудних камер поліцейських на оптичному диску.

Зокрема, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису із нагрудних камер поліцейських, переглянутого суддею апеляційного суду в порядку підготовки до апеляційного розгляду, інформації, яка б вказувала на те, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Opel Vectra д. н. з. НОМЕР_2 , вчинив 24.10.2021 о 23 год. 05 хв. в м. Тернополі по вул. Просвіти, 23 дорожньо-транспортну пригоду із автомобілем Hyundai Elantra д. н. з. НОМЕР_1 , відсутня. Більше того, ОСОБА_2 неодноразово наголошував працівникам поліції, що даної дорожньо-транспортної пригоди не вчиняв.

Крім цього, в ході судового розгляду місцевим судом були допитані потерпілий ОСОБА_1 , свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інспектор взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенант поліції Погребняк А. В., які надали свої пояснення місцевому суду щодо обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 серії ААБ №306611 від 25.10.2021, за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Проаналізувавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , які і стали підставою для складення відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що вони не бачили ДТП, чули лише звук удару, а також бачили автомобіль темного кольору, який проїжджав поруч і не бачили хто саме перебував за кермом даного автомобіля, слід зазначити, що вони не розцінені місцевим судом як достатні докази на обґрунтування винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення на законних підставах.

Крім цього, місцевий суд звернув увагу на те, що в поясненнях потерпілого та свідків відсутня деталізована інформація про транспортний засіб, який вчинив ДТП, а також відсутні відомості про водія транспортного засобу, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду, що не дало суду можливості дійти однозначного та переконливого висновку про вчинення ОСОБА_2 24.10.2021 року дорожньо-транспортної пригоди із автомобілем Hyundai Elantra д. н. з. НОМЕР_1 , і з цим висновком погоджується суддя апеляційного суду.

Тому доводи апеляційної скарги щодо того, що місцевий суд не взяв до уваги показання потерпілого, свідків, на переконання судді апеляційного суду, є неспроможними.

Також суддя місцевого суду дійшов до вірного переконання, зазначивши, що рапорт працівника поліції, відповідно до правового висновку, висловленого ВС у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов до правильного висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

На думку судді апеляційного суду, суд першої інстанції дослідив здобуті у справі докази і дав їм вірну оцінку.

Таким чином, суддя апеляційного суду погоджується із висновком місцевого суду про те, що до матеріалів справи не приєднано жодного прямого доказу, відеозапису чи фото на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта в частині того, що місцевий суд не взяв до уваги постанову Тернопільського апеляційного суду від 11.01.2022, за результатами якої постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2021, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишено без змін, слід зазначити наступне.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі, зазначив Верховний Суд, розглядаючи справу №234/16272/15-ц.

Та обставина, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 30.11.2021 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за даним фактом залишена без змін рішенням Тернопільського апеляційного суду від 11.01.2022, - не свідчить про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вона не має преюдиційного значення у цій справі при вирішенні питання щодо вини останнього у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього, суддя апеляційного суду звертає увагу на правовий висновок, викладений в ухвалі ВАСУ від 15.09.2016 у справі № К/800/37663/15, згідно якого "преюдиція встановлена судом в одній справі не є абсолютом і може бути спростована доказами та обставинами в іншій справі".

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі "Аллене де Рібемон проти Франції" від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні "Маліж проти Франції" від 23 вересня 1998 року Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Оскільки в порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_2 дії, зазначеної у протоколі, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Таким чином вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 всупереч доводам апеляційної скарги у відповідності з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини події, дав оцінку всім зібраним по справі доказам, отже рішення про закриття провадження за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , є законним та обґрунтованим, а зміст постанови судді місцевого суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Подковського А. О., який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2022 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба