Номер провадження: 33/813/522/22
Номер справи місцевого суду: 509/411/22
Головуючий у першій інстанції Жижка О.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Граніна Даниїла Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2022 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 17000,0 грн та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (а.с. 49-50).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, 18.03.2022 р. адвокат Гранін Даниїл Віталійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ч. 7 ст. 38 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що судом було помилково застосовано в даному випадку положення ч. 6 ст. 38 КУпАП, оскільки строки накладення адміністративного стягнення, передбаченні ч. 7 ст. 38 КУпАП вже закінчились, та зазначає, що положення ч. 7 ст. 38 КУпАП є самостійним інститутом в системі строків та застосовується до всіх справ без винятків. Апелянт також посилається на судову практику розгляду аналогічних справ про адміністративне правопорушення, а саме постанову Закарпатського апеляційного суду від 06.09.2021 року по справі № 297/155/21, постанову Вінницького апеляційного суду від 02.06.2021 року по справі № 127/8284/21, постанову Сумського апеляційного суду від 18.01.2022 року по справі № 585/2865/21, згідно якої у разі закриття кримінального провадження але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Граніна Д.В., який підтримав апеляційну скаргу в режимі відеоконференції, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи та правопорушником не спростовано. При цьому суд відхилив клопотання адвоката Граніна Д.В. про закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом тримісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності, на підставі ч.7 ст. 38 КУпАП, оскільки вважав, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення, відповідно до ч.6 ст. 38 КУпАП.

Апеляційний суд надаючи оцінку доводам апеляційної скарги та доповнюючи і змінюючи мотивувальну частину постанови суду першої інстанції виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зокрема постанови про закриття кримінального провадження від 29.10.2021 щодо ОСОБА_1 направлено матеріали до УПП в Одеській області для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124,130 КУпАП.

26 січня 2022 року до Овідіопольського районного суду Одеської області від УПП в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №220152 від 10.01.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 01.09.2021 року о 01:00, за адресою: Одеська область, Одеський район, а/д «Р-70- Сухий лиман М-27 км» 1+500 км.-1+600 км. (ліворуч), біля АЗС «Шел», керував ТЗ «Skoda», д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку №1201 від КНП «ООМЦПЗ «ООР» 1,52%, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так чином, протокол про адміністративне правопорушення було складено протягом трьох місяців з моменту закриття кримінального провадження, тобто вимоги ч.7 ст. 38 КУпАП, за якою у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня, які апеляційний суд тлумачить як такі які розповсюджуються саме на складання протоколу про адміністративне правопорушення, були дотримані.

Разом з тим, згідно з ч.6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги та відхиляючи їх, зокрема послання на практику Європейського суду щодо тлумачення всіх колізій на користь звинуваченого апеляційний суд виходить з того, що особа, щодо якої здійснювались дії в межах кримінального судочинства, які втім були припинені в зв`язку з відсутністю кримінального правопорушення, проте встановлені ознаки адміністративного правопорушення, не може знаходитись в кращому становищі аніж особа, щодо якої розпочато провадження про адміністративне правопорушення, оскільки всі громадяни є рівними перед законом з точки зору відповідальності (ст. 24 Конституції). Таким чином, особа, дії якої кваліфіковані за ст. 130 КУпАП не може бути в гіршому становищі з точки зору притягнення до відповідальності у порівнянні з особою, яка також скоїла аналогійний проступок, проте дії якої попередньо було кваліфіковано як кримінальне правопорушення. Виходячи з принципу темпоральності дії норм, строк на притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП, встановлений ст. 38 КУпАП в один рік підлягає застосування в справі, що переглядається. При цьому ретроспективний аналіз змін до законодавства в цій частині (ст. 38, 130 КУпАП) свідчить, що до внесення змін у статтю 38 КУАП в частині строків притягнення за ст. 130 КУпАП, строк на притягнення до відповідальності після закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення був вставлений в три місяці та був уніфікованим з більшістю справ, віднесеними до повідомчості суду (ч. 2 ст. 38 КУАП) та був визначений в розмірі три місяці. Втім визначивши підвищену суспільну небезпеку адміністративного правопорушення в зв`язку з чим було змінено санкцію статті та строк на притягнення до відповідальності законодавець вніс відповідні зміни до КУАП, тобто виділив склад ст.130 КУпАП, а тому підлягає застосуванню спеціальна норма ч. 6 ст. 38 КУпАП про переслідування правопорушника протягом року з моменту вчинення адміністративного правопорушення, а не загальна ч. 7 ст. 38 КУпАП, яка розповсюджується на інші випадки, коли адміністративне стягнення може бути накладено за санкцією статті протягом трьох місяців з моменту його вчинення.

Відповідно з наведених підстав висновок суду першої інстанції є вірним, а мотиви постанови підлягають доповненню у відповідній частині.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, проте не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції апеляційний суд на підставі ст. 294 КУпАП змінює (доповнює) мотивувальну частину постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Граніна Даниїла Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2022 року змінити в частині мотивування. В іншій частині залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дришлюк

05.04.2022 року м. Одеса