Справа № 365/621/21 Номер провадження: 3/365/8/22
ПОСТАНОВА

іменем України

21 квітня 2022 року смт Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області ХИЖНИЙ Р. В.

за участю захисника особи, стосовно якої складено адміністративний протокол - адвоката КОСТЕНКА О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу про адміністративне правопорушення за адміністративними матеріалами, які надійшли від Відділення поліції № 2 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працездатного, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182057 встановлено, що 18 грудня 2022 року о 23 год. 10 хв. в с. Войтове по вул. Київська, ОСОБА_2 керував автомобілем «FORD SIERA» д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, хитка хода, нерозбірлива мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис боді-камери № , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182056 встановлено, що 18 грудня 2022 року о 23 год. 10 хв. в с. Войтове по вул. Київська, ОСОБА_2 , керуваючи автомобілем «FORD SIERA» д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на опору ЛЕП, внаслідок чого автомобіль отримав механічне пошкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР України.

В протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за необхідне об`єднати справи № 365/621/21 (провадження № 3/365/8/22), № 365/622/21 (провадження № 3/365/9/22) в одне провадження та об`єднаній справі визначити № 365/621/22 (провадження № 3/365/8/22).

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи судом.

В судовому засіданні захисник Костенко О.М. просив провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити, оскільки відсутні події та склади адміністративних правопорушень. З доданих до протоколів доказів, не доведено, що автомобілем керував саме його підзахисний ОСОБА_2 , очевидці події не встановлені. Крім того, відеозапис з нагрудної камери поліцейського огляду не фіксує моменту керування ОСОБА_2 автомобілем. Його клієнт стверджує, що за кермом автомобіля в момент ДТП знаходилась інша особа, особисто він не керував, а знаходився на задньому пасажирському сидінні. З огляду на те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем, то й обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння у нього відстуній. Клопотання про закриття провадження також було подане захисником до суду в письмовому вигляді.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він працює поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Броварського РУП ГУНП в Київській області. 18 грудня 2021 року близько 23:10 години здійснював патрулювання. При патрулюванні в с. Войтове Броварського району був помічений автомобіль червоного кольору, який лежав на боку. Все свідчило про вчинення водієм автомобіля дорожньо-транспортної пригоди. Коли свідок підійшов до автомобіля, то через лобове скло з автомобіля вилазила особа, якою виявився ОСОБА_2 . Він мав тілесні ушкодження. Інших осіб в автомобілі не було. Крім того, спосіб, яким ОСОБА_2 залишав автомобіль, свідчили, що саме він був водієм. ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, хитка хода, нерозбірлива мова. ОСОБА_2 стверджував, що він не був за кермом автомобіля, а спав на задньому сидінні, автомобілем керував хтось інший. Проте доказів на підтвердження цього не надав. ОСОБА_2 було запропоновано пройти медогляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, проте він відмовився від його проходження під відеозапис на боді-камеру. Очевидці події та свідки, які могли б підтвердити факт керування ОСОБА_2 автомобілем та бачили сам момент дорожньо-транспортної пригоди встановлені не були. Щодо ОСОБА_2 свідком були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні досліджені докази: протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 182057 та серії ДПР18 № 182056 (а.с.2,39), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), схема ДТП (а.с.41), відеозапис (а.с.7).

Згідно з довідкою ОСОБА_2 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності 06.09.2021 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, штраф 425,00 грн (а.с. 7).

З протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182057 та серії ДПР18 № 182056 вбачається, що у ОСОБА_2 посвідчення водія не вилучалось (а.с. 2, 39).

Згідно з довідкою ОСОБА_2 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 (а.с. 8).

Клопотання захисника Костенка О.М. про закриття провадження в справі за адміністративними матеріалами щодо ОСОБА_2 , суд вбачає за необхідне задовольнити з наступних підстав.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці, зокрема у справі "Надточій проти України", визнає кримінально-правовий характер КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Національне законодавство України повністю узгоджується і з усталеною судовою практикою ЄСПЛ, що сформульована зокрема у п. 43 рішення від 14.02.2008 в справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». При цьому розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом кримінального провадження, крім того, що інкримінований злочин вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом кримінального провадження. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до положення ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обовязок щодо доказування вини покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ЄСПЛ в своїх рішення вкотре зазначає, що застосовує стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Суд підкреслював, що відповідно до його усталеної практики, доведеність може випливати зі співіснування достатньо сильних, чітких та взаємоузгоджених умовиводів або такого ж плану неспростованих презумпцій (§§ 480, 481 рішення від 31.05.2018 у справі "Абу Зубайда проти Литви").

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 одексу України про адміністративні правопорушення, правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З досліджених матеріалів справи не встановлено переконливих доказів того, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем «FORD SIERA» д.н.з НОМЕР_1 та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 18 грудня 2022 року о 23 год. 10 хв. в с. Войтове по вул. Київська. З показів самого працівника патрульної поліції вбачається, що очевидних доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом не було, а тому поліцейський лише припустив, що водієм був саме ОСОБА_2 .

В ході судового розгляду винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи витлумачені на його користь, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В частині відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, то суд звертає увагу, що обов`язок пройти такий огляд виникає саме у водія. Оскільки не доведено, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем, то обов`язок пройти огляд на стан алкогольного спяніння у нього не виник. В такому випадку його відмова від прохлодження огляду не може розцінюватись, як вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 одексу України про адміністративні правопорушення.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи витлумачені на його користь, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити.

Керуючись ст.ст. 124, 130, 245, 247,251,268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

СУДДЯ Р. В. ХИЖНИЙ