Справа № 3/593/169/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2022 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши адмінматеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 ( м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерки, заміжньої, жительки АДРЕСА_1 , - у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.51 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

До Бережанського районного суду Тернопільської області від Відділу поліції № 1 ( м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП України в Тернопільській області надійшли для розгляду по суті два протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 616082 та ВАБ № 616083 від 16.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 51 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 616083 від 16.02.2022 року видно, що ОСОБА_1 3 лютого 2022 року (без вказання часу), перебуваючи у приміщенні магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в місті Бережани Тернопільської області, на Площі Ринок, 5, вчинила дрібну крадіжку, а саме: викрала жіночий гаманець, вартість якого згідно інвентаризаційної відомості № 217 становить 129грн.90коп.

Із протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 616082 від 16.02.2022 року видно, що ОСОБА_1 4 лютого 2022 року (без вказання часу), перебуваючи у приміщенні магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в місті Бережани Тернопільської області, на Площі Ринок, 5, вчинила дрібну крадіжку, а саме викрала: ніж з пластмасовою ручкою в чохлі, свічку, серветку кольорову та серветку кухонну, сума яких згідно інвентаризаційної відомості становить 76грн.75коп.

Дії ОСОБА_1 дільничним офіцером поліції СППП ВП № 1( м. Бережани) кваліфіковано за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 51 КУпАП, не визнала та пояснила, що вона часто відвідує магазин ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки у ньому є ячейки, де можна поставити свої речі, а так як вона є особою похилого віку та проживає досить далеко від центру міста та, здолавши таку велику дистанцію, не має сили і можливості носити із собою придбані нею продукти, а тому часто заходить у цей магазин, використовуючи наявні у ньому шкафчики для тимчасового зберігання особистих речей. Не заперечує, що в першій декаді лютого, а саме 3 та можливо і 4 лютого 2022 року вона для здійснення покупок заходила у магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в місті Бережани, вул. Площа Ринок, однак нічого не вибравши, покупки не здійснила. 16 лютого 2022 року, коли вона знову прийшла до цього магазину, то працівник вказаного магазину звинуватила її у вчиненні нею крадіжки жіночого гаманця, ножа, свічки та кольорових серветок та у її присутності викликала працівників поліції. Запевняє, що крадіжку вказаних товарів вона не вчиняла, а тому не повинна за це нести відповідальності. Просить закрити справу за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протоколи про адміністративні правопорушення та долучені до них матеріали, прийшов до висновку, що провадження у справах про адміністративні правопорушення підлягають закриттю, виходячи з наступного.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Так, ч.1 ст.51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З пояснень, даних в судовому засіданні ОСОБА_1 , вбачається, що 3 та 4 лютого 2022 року вона заходила у магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться що в АДРЕСА_2 , однак крадіжки із цього магазину гаманця, ножа, свічки та кольорових серветок заперечує, стверджує, що вона крадіжку товаро-матеріальних цінностей з магазину не вчиняла, а в матеріалах справи, всупереч вимогам ст.256 КУпАП, відсутні докази, які би спростували пояснення, дані ОСОБА_1 в судовому засіданні, зокрема, в матеріалах справи відсутні пояснення свідків-очевидців про те, що ОСОБА_1 вчинила вказані крадіжки, не долучено акт вилучення викраденого товару чи акт інвентаризації товару, проведеної ревізії, якою було виявлено нестачу товару.

Суд вважає, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 616083 диск із відеозаписом вказаного правопорушення не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 крадіжки жіночого гаманця із магазину Копійочка, оскільки у складеному протоколі зазначено, що крадіжку було вчинено 3 лютого 2022 року, а при відтворенні представленого відеозапису видно, що події мали місце саме 2 березня 2022 року та ця обставина, особою, яка склала вказаний протокол, жодним чином не спростована. Крім цього, із представленого відеозапису неможливо встановити чи дійсно 3 лютого 2022 року ОСОБА_1 було вчинено крадіжку та неможливо ідентифікувати викрадений товар, а відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви трактуються на користь особи, якій висунуто обвинувачення.

Суд також звертає увагу на те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, крім даних, визначених КУпАП, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту вчинення адмінправопорушення, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Разом з тим, в матеріалах про адміністративне правопорушення наявний диск з відеофайлами, проте матеріали справи не містять відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Відсутній відеозапис складання працівником поліції протоколів про адміністративні правопорушення. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були під час складання даного протоколу дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Також не може бути прийнято судом як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_1 долучений до протоколів рапорт старшого інспектора -чергового відділу поліції № 1 м. Бережани Тернопільського РУП ГУНПУ, оскільки у ньому зазначено, що 16 лютого 2022 року, о 10 год. 06хв., зі служби 102 надійшло телефонне повідомлення від працівника УПО ОСОБА_2 про те, що в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 виявили крадіжку рушничків на суму понад 100 гривень, яку здійснила невідома особа, однак у вказаному рапорті не згадано про інший викрадений товар, зокрема, гаманець, ніж та свічку.

Крім цього, додане до матеріалів справи письмове пояснення свідка ОСОБА_3 від 16 лютого 2022 року суд не може взяти до уваги, як свідчення про здійснення крадіжки 3 та 4 лютого 2022 року із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » саме ОСОБА_1 , оскільки в ньому йдеться про невідому особу, яку було виявлено під час перегляду відеофіксації в приміщенні магазину, крім цього, ця особа не є безпосереднім очевидцем вчинення ОСОБА_1 вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення крадіжок матеріальних цінностей, вона лише свідчить по переглянутому нею відеозаписі із камер відеоспостереження, які визнано судом недопустимим та неналежним доказом. Особисто в присутності вказаної особи не було виявлено у ОСОБА_1 викрадений із магазину товар. А крім цього, ОСОБА_3 не може бути допитана у якості свідка, оскільки є керуючою магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 і не є безсторонньою особою, так як є безпосередньо зацікавленою у вирішенні вказаних адміністративних матеріалів.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що у даному випадку працівниками поліції не здійснено всіх необхідних дій для встановлення, з`ясування та фіксування обставин адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, у складених працівником поліції та наданих на розгляд суду протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 616082 та ВАБ № 616083 від 16 лютого 2022року не вказано часу вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, тобто вони складені з порушенням вимог КУпАП і не можуть бути визнані належними доказами по даних справах в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами (фактично містить формулювання обвинувачення у вчиненні адміністративних правопорушень), а тому обставини, викладені в них, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності і були б належними й допустимими.

Також суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 як у судовому засіданні, так і під час складання працівником поліціії протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП своєї вини не визнавала про що особисто зазначила як у складених щодо неї протоколах, так і у своїх письмових поясненнях.

А так як в матеріалах справи відсутні та в судовому засіданні не здобуті будь-які докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП, тому суд вважає, що підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності не має.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст.6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст.6, застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду, визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність протиправної винної дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши матеріали адміністративних справ, дійшов висновку, що особою, яка склала вищевказані адмінпротоколи, не надано належних доказів вчинення ОСОБА_1 3 та 4 лютого 2022 року крадіжок матеріальних цінностей, що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП, однак суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведені підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що два адмінматеріали, які надійшли до суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 51 КУпАП, не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення нею зазначених вище адміністративних правопорушень, а в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, тому суд прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити за недоведенням наявності у її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 51, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 280, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 51 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу вищевказаних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілою особою, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.