Справа № 452/4015/21 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 33/811/283/22 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.

з участю:

захисника - адвоката Рабіновича М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Рабіновича М.П. на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівського області від 28 січня 2022 року,

встановив:

Постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівського області від 28 січня 2022 року,

ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування

транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 496,2 гривні.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 24.10.2021 о 05.40 год. в м. Самборі по вул. Івана Мазепи, 18 Львівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ11183» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник ОСОБА_1 - адвокат Рабінович М.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2022 року; скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі ст.247 КупАП.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2022 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Рабінович М.П. покликається на те, що повний текст оскаржуваної постанови ОСОБА_2 не отримав, а з текстом такої ознайомилися лише 11.02.2022 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_1 - адвокат - Рабінович М.П. покликається на те, що постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області вважає необгрунтованою та безпідставною. Зазначає, що ОСОБА_1 перебуваючи 24.10.2021 за кермом автомобіля жодних правил дорожнього руху не порушував та жодних протоколів про порушення ПДР України працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не складено, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який наявний в матеріалах справи. Стверджує, що огляд на стан сп`яніння водія проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest №6820, прилад №ARLJ-0434, що підтверджується тестом №997 від 24.10.2021 без присутності свідків, а фрагменти відеозаписів з нагрудної камери поліцейського під час проведення огляду та складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відображають у повному обсязі події, які мали місце 24.10.2021 в м. Самборі по вул. Івана Франка. Вважає, що відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Зазначає, що під час проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою Drager Alcotest №6820 працівниками поліції не роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, а саме як і скільки часу потрібно дихати в спеціальний отвір, що призвело до того, що ОСОБА_1 дихав в цей отвір декілька разів з переривами, що ставить під сумнів результати такого огляду.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Рабіновича М.П. який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №115343 від 24.10.2021; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою приладу Драгер, згідно якого встановлено у ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю - 1,32 ‰; відеозаписом події та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Що стосується доводів адвоката Рабіновича М.П. щодо порушення проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовані технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.

При цьому, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Рабіновичу М.П. строк на апеляційне оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Рабіновича М.П. - залишити без задоволення.

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА