ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Александрова О.П., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Александрова О.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18.03.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18.03.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави.

Відповідно до постанови районного суду, ОСОБА_1 , 29.12.2021 року о 14 год. 10 хв. в с. Давидівка по вул. Головна керував транспортним засобом ВАЗ 111840-110-30, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, зіниці не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На вказану постанову адвокат Александров О.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ЄУНСС: 723/29/22 Головуючий у 1 інстанції: Пташник А.М.

НП: 33/822/222/22 Суддя-доповідач: Давній В.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а до відмови його схиляли шляхом погроз працівники поліції. Жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено не було. Також зазначає, що суду не надано належних доказів вини ОСОБА_1 та порушено при проведенні огляду на стан сп`яніння вимог ст. 256, 266 КУпАП.

Крім того, в апеляційній скарзі сторона захисту звертає увагу і на те, що в адміністративному протоколі у графі «до протоколу додається» записи відсутні, а тому згідно висновку Верховного Суду (справа №428/2769/17) у разі відсутності у відповідній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, доданий працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом.

Також, вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Александрова О.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, скасувавши постанову районного суду, з підстав наведених в ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вимоги зазначених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення не дотримані.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №182825 від 29.12.2021 року, у вину ОСОБА_1 ставилося вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало у тому, що останній у той день, о 14 год. 10 хв., керував автомобілем марки ВАЗ 111840-110-30, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, зіниці не реагують на світло, тремтіння рук та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Проте суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Суд першої інстанції як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення від 29.12.2021 року серії ААБ №182825 та на відеозаписи вказаної події, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції.

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи працівників патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, складаються з окремих файлів, не є безперервними і послідовними. З відеозаписів неможливо встановити усі обставини події, а крім того на відеозаписах не зафіксовано усієї процедури проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема, на ньому відсутня процедура виявлення ознак сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння, а також відмова особи від проходження такого огляду, враховуючи той факт, що свідків даної відмови не було, а сам ОСОБА_1 заперечує обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

До того ж, апеляційний суд звертає увагу на те, що у протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у графі «до протоколу додаються» не зазначено технічні характеристики засобу фіксації, за допомогою якого зроблено відеозапис, а в загальному вказано «матеріали справи» .

На думку апеляційного суду, відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено відео зйомку, роблять результати такої фіксації недопустимими (висновки ВС/КАС справа № 428/2769/17 від 24.01.2019, справа №524/5536/17, від 15.11.18).

А тому, такий доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційний суд визнає недопустимим, оскільки такий отриманий з порушенням вимог закону.

Крім того, переглядаючи відеозаписи, надані працівниками поліції апеляційним судом встановлено, що ними не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння при зазначених у протоколі обставинах.

Так, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відеозаписи, надані працівниками поліції не мають підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, оскільки з наданих відеозаписів не убачається жодних дій по їх встановленню і їх оголошення ОСОБА_1 .

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до висновку, що зазначення працівниками поліції таких ознак в протоколі само по собі не може свідчить про їх наявність.

Отже, наявними відеоматеріалами не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння, а тому й підстав, згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було.

Крім того, відповідно до п.2.5 Правил Дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом (водій).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись або перебував у рухомому стані.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2021 року серії ААБ №182825, ОСОБА_1 , 29.12.2021 року о 14 год. 10 хв. в с. Давидівка по вул. Головна керував транспортним засобом ВАЗ 111840-110-30, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису подій вбачається, що на ньому не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відео зйомка розпочинається з розмови працівника поліції із ОСОБА_1 в той час коли транспортний засіб ВАЗ 111840-110-30, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркований на узбіччі.

При цьому, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто, на думку апеляційного суду, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

А тому, враховуючи вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду з цього приводу, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що оскільки працівниками поліції не було належним чином задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2021 року серії ААБ №182825, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 111840-110-30, державний номерний знак НОМЕР_1 29.12.2021 року о 14 год. 10 хв., в той же час, із наявного у справі відеозапису убачається, що початок розмови між працівником поліції та ОСОБА_1 відбувся 29.12.2021 року о 15 год. 06 хв., що суттєво відрізняється від часу, вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що дані зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджено наявними у справі доказами.

Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Будь-яких інших доказів, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведено та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Александрова О.П. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18.03.2022 року стосовно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Давній