Справа № 521/1481/22
Провадження № 3/521/2460/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 23.10.1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 , від 20.02.2021 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2021 року о 01 годині 55 хвилин, в місті Одесі, по вул. Івана та Юрія Лип, буд. 5, водій ОСОБА_1 керував т/з BMW 530, р. н. НОМЕР_4 , здійснив наїзд на перешкоду та був з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП було складено протокол, серії ДПР18 № 074249, від 27.12.2021 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вина водія підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 074249, від 27.12.2021 року, відеозаписами з місця події та іншими документами.

Згідно до довідки інформаційного порталу Національної поліції, станом на 30.12.2021 року, протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності притягувався згідно Постанова суду по справі № 947/10370/21, від 09.08.2021 року (а. с. 1).

У судове засідання водій не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рукописний текст з підписом, від 19.02.2022 року, на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 32).

З метою перевірки зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 судом було направлено запит до Департаменту надання адміністративних послуг ОМР. На вказаний запит було надано відповідь, що ОСОБА_1 за відомостями Департаменту по місті Одесі не зареєстрований (а. с. 24).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що судом було вжито всі необхідні заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 , але останній до суду не з`явився, правом на участь в розгляді справи не скористався.

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання граничних та розумних строків розгляду справи, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суддею було вивчено надані до суду DVD-носії з відеозаписами з місця події.

Так, з досліджуваних відеозаписів вбачається факт скоєння ОСОБА_1 ДТП т/з BMW 530, р. н. НОМЕР_4 , здійснивши наїзд на перешкоду.

Крім того, суд зазначає, що водій ОСОБА_1 не заперечував та не оспорював обставини його перебування за кермом т/з.

На пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що на долучених до матеріалів справи відеозаписах у водія ОСОБА_1 зафіксовано явні ознаки алкогольного сп`яніння. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності на будь-які запитання співробітників поліції відповідав агресивно, з порушенням мови та координації рухів.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Тобто, законодавцем перебачено відповідальність водія за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 130, ст. ст. 23, 33, 279, 283, 284, 287, 401 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 23.10.1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 , від 20.02.2021 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 23.10.1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 , від 20.02.2021 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук