Справа № 944/1176/22
Провадження №3/944/786/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби «Краківець» Західного регіонального управління 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого приватним підприємцем, за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

19 березня 2022 року, о 14год 25хв ОСОБА_2 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Грушів-Будомєж", територія Яворівського району Львівської області, під час проходженн прикордонного контролю на виїзд з України в Республіку Польща був виявлений як особа, що пред`явила на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Грецької Республіки для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 27 березня 2019 року на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проходження прикордонного контролю було виявлено відсутність відмітки про проходження паспортного контролю на в`їзд в Україну. Під час проведення співбесіди було встановлено, що особа є громадянином України та надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 20 серпня 2015 року, орган, що видав 8029, на установчі дані громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст.2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянин України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянина України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання Новосильного ОСОБА_4 , який про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, вину у вчиненому визнав, просить суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Вина правопорушника ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, зокрема рапортами інспектора прикордонної служби В.Яртимець, М.Кожушко, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Обираючи адмінпорушнику ОСОБА_5 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу адмінпорушника та його ставлення до вчиненого.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.

Статтею 16 КУпАП передбачено, що іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Враховуючи, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, також беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах установлених санкцією ч.1 ст.204-1 КУпАП, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки такі відсутні, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2022року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 496 грн 20коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.- в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.