ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/97/22 Справа № 703/2473/21 Категорія: ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Прилуцький В. О. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката Сухомудренка Б.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , -

визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. -

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 28 червня 2021 року о 06 годині 50 хвилин на а/д Золотоноша - Черкаси - Сміла керував автомобілем «ВАЗ 210994-20», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та порушив п. 2.5 ПДР України, а саме: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 січня 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, захисник правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

Скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду від 12.01.2022 року та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення;

Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необгрунтованою, а відтак підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Додає, що на думку захисту, докази, якими обґрунтовано наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП здобуті з порушенням належної правової процедури неуповноваженими на те особами, що є підставою для неприйняття таких доказів судом в силу вимог ст. 62 Конституції України.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні дані про медичний заклад, до якого направлявся ОСОБА_1 для проходження медичного огляду, який повинен бути вказаний в направленні, форма та зміст якого визначені чинними нормативно - правовими актами.

Наголошує, що пояснення у свідків відібрані працівником поліції, який не мав жодного відношення до складання протоколу про адміністративне правопорушення та законність його перебування на місці є сумнівною.

Додає, що протокол про адміністративне правопорушення всупереч вимог чинного КУпАП не містить даних про місце вчинення та його складення з прив`язкою до адміністративно-територіальної одиниці, що унеможливлює правильне визначення підсудності у даній справі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Захисник в судове засідання суду апеляційної інстанції неодноразово не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

07.04.2022 року захисником було подано чергове клопотання про відкладення судового засідання з посиланням на зайнятість в іншій справі, однак підтверджуючих документів суду не надано.

Розглядаючи справу у відсутність захисника суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом 20 днів з дня надходження справи до суду, при цьому справа надійшла до апеляційного суду 28.01.2022 року і таким чином знаходиться в суді 73 дні.

Процесуальну поведінку захисника з приводу постійного, неодноразового відкладення справи, суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання своїми правами, з метою затягнути судовий розгляд на невизначений час.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином аналіз даної норми Закону, дозволяє апеляційному суду зробити висновок, що у даному випадку явка захисника в суді апеляційної інстанції при розгляді його скарги не є обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи та ухваленню судового рішення і в даному випадку його права не порушені.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 28 червня 2021 року о 06 годині 50 хвилин на а/д Золотоноша - Черкаси - Сміла керував автомобілем «ВАЗ 210994-20», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248482 від 28.06.2021 року, де зазначено, що ОСОБА_1 28 червня 2021 року о 06 годині 50 хвилин на а/д Золотоноша - Черкаси - Сміла керував автомобілем «ВАЗ 210994-20», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);

- даними пояснень правопорушника ОСОБА_1 від 28.06.2021 року, де зазначено, що 28.06.2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21099 НОМЕР_2 по автодорозі Черкаси-Сміла 40 км, та не за довго до цього вживав лікарські препарати заспокійливої дії. До лікаря ЧОНД на освідування їхати відмовився в присутності двох свідків.(а.с.2);

- даними пояснень свідка ОСОБА_2 від 28.06.2021 року, де зазначено, що 28.06.2021 року на а/д Черкаси-Сміла, в його присутності гр.. ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування в медичному закладі ЧОНД для встановлення стану сп`яніння в останнього.(а.с.3);

- даними пояснень свідка ОСОБА_3 від 28.06.2021 року, де зазначено, що 28.06.2021 року на а/д Черкаси-Сміла, в її присутності гр.. ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування в медичному закладі ЧОНД для встановлення стану сп`яніння в останнього.(а.с.4);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння, та відмову від проходження освідування в медичному закладі ЧОНД, та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248482 від 28.06.2021 року; даними пояснень правопорушника ОСОБА_1 від 28.06.2021 року, де зазначено, що 28.06.2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21099 НОМЕР_2 по автодорозі Черкаси-Сміла 40 км, та не за довго до цього вживав лікарські препарати заспокійливої дії. До лікаря ЧОНД на освідування їхати відмовився в присутності двох свідків; даними пояснень свідка ОСОБА_2 від 28.06.2021 року; даними пояснень свідка ОСОБА_3 від 28.06.2021 року.

Доводи апелянта про безпідставність зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 і як наслідок необґрунтоване складання протоколу про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є підставою для скасування судового рішення, є необґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції ніяким чином не впливає на суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 та не звільняє його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про наступні порушення, а саме, що в протоколі не вказано в який саме медзаклад ОСОБА_1 необхідно пройти освідування, протокол та пояснення свідків складені різними поліцейськими, не вказано місце вчинення правопорушення, є необґрунтованими.

Так, діючим законодавством не передбачено обов`язкового зазначення медичного закладу в якому правопорушнику пропонується пройти огляд на стан сп`яніння.

Та обставина, що протокол та пояснення свідків складені різними працівниками поліції, не є порушенням, оскільки працівник поліції, який відбирав пояснення у свідка, входив в групу, яка зупинила автомобіль ОСОБА_1 та проводила послідуючу перевірку.

Стосовно місця вчинення правопорушення, то в протоколі чітко зазначено 40 кілометр автодороги Золотоноша - Черкаси - Сміла, тобто за межами населеного пункту.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь її вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 ( сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 23.12.2021 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок