П О С Т А Н О В А

про повернення адміністративних матеріалів

18.04.2022 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь Василь Ярославович, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Головного Управління ДПС у Львівській області відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

Працівниками Головного Управління ДПС у Львівській області скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП з підстав викладених в протоколі про адміністративне правопорушення протокол № 005759 від 29.12.2021.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що даний протокол разом з долученими до нього матеріалами підлягає поверненню для належного оформлення з наступних підстав.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, передбачає відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З протоколу № 005759 від 29.12.2021 про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , будучи директром ТзОВ «Подорожник Черкаси», порушила вимоги ведення податкового законодавства, зокрема несвоєчасно сплатив узгоджену суму податкового зобов`язання з ПДВ, чим порушив п.п.134.1.1, п. 134.1, ст. 134, п. 135.1, ст. 135, п. 137.1, ст. 137 Податкового кодексу України у результаті чого підприємством занижено податок на прибуток у сумі 446 400 грн., у тому числі за 2020- 378 000 грн., за 3 квартал 2021- 68 400 гривень.

Всупереч вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення № 005759 від 29.12.2021, посадовою особою ГДІ ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_2 не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Разом із цим, не можливо визначити місце вчинення правопорушення, незазначені повні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Окрім цього, відсутні дані про юридичну особу та документи, що підтверджують, що ОСОБА_1 є директром ТзОВ «Подорожник Черкаси». До матеріалів справи не долучений Акт від 29.12.2021 на який посилається посадова особа ГДІ ГУ ДПС у Львівській області Огоновський Ю. А. Долучений Витяг ніким не завірений та не посвідчений. Адміністративні матеріали не пронумеровані. Відсутні пояснення ОСОБА_1 .

Наведені обставини свідчать про неповноту оформлення адміністративних матеріалів та не дають можливості розглянути справу відносно ОСОБА_1 , тобто, встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вину даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як вбачається із матеріалів справи, такі повернуті на доопрацювання відповідно до постанови судді від 22.02.2022.

Разом з тим, не усунувши недоліки, зазначені в постанові, матеріали скеровані до суду повторно з формальним рапортом без усунення недоліків, які були вказані у постанові суду від 22.02.2022.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, що надійшли до Франківського районного суду м. Львова після дооформлення, приходжу до висновку, що постанова суду від 22.02.2022 не виконана, а тому дані матеріали відносно ОСОБА_3 слід вдруге повернути начальнику Головного Управління ДПС у Львівській області для дооформлення, оскільки вони не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 вказано: Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Так, суд, звертає увагу на те, що за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню службовою особою кримінально каране діяння, відповідно до ст. 382 КК України.

Виконуючи вимоги ст.ст. 268, 280, 283 КУпАП, з метою уникнення поверховості та неповноти дослідження фактичних обставин правопорушення, суддя з`ясовує чи правильно складений протокол про адміністративне правопорушення, чи відповідає він ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України, та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14).

Враховуючи наведене, у суду відсутня можливість дати належну та повну оцінку адміністративним матеріалам.

За таких обставин, вважаю, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, разом з долученими до нього матеріалами слід вдруге повернути до Головного Управління ДПС у Львівській області для належного оформлення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 245, 268, 278, 283 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП повернути начальнику Головного Управління ДПС у Львівській області для дооформлення.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її ухвалення до Львівського апеляційного суду.

Суддя В. Кузь