ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1624/21Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 33/817/196/22 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Стрільчука В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто в дохід держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 28 жовтня 2021 року о 15:46 год. в смт. Скала-Подільська по вул. Грушевського Чортківського району, Тернопільської області керував транспортним засобом скутером марки «Дельта», б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2022 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вказує, що він не погоджується із рішенням суду у зв`язку з тим, що його провина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилається на те, що зазначеного у постанові суду адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, він не вчиняв, а 28.10.2021 року працівник поліції ОСОБА_2 при спілкуванні зі ним, порушив вимоги чинного законодавства під час складання адміністративного протоколу.

Звертає увагу на те, що працівники поліції не допитали громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших очевидців.

Вказує, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були очевидцями факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння по тій причині, що сам факт керування транспортом взагалі був відсутній.

Посилається на те, що наступного дня він із скаргою на незаконні дії працівника поліції звернувся до керівництва відділення поліції №1 (м. Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, однак відповіді по даний час не отримав.

Вважає, що суд не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності, не звернув уваги на його доводи щодо оцінки наявних в матеріалах справи доказів, не в повному обсязі відобразив як його покази так і свідчення очевидців подій.

Наголошує на тому, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 безпосередньо судом не допитувалися, письмові пояснення таких свідків не можуть вважатися беззаперечним доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зазначає, що в матеріалах справи наявні відеозаписи, які призупинялися на деякий час і відновлювалися.

Вказує, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Стрільчука В.І., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 467073 від 28 жовтня 2021 року, відповідно до якого поліцейським СРПП ВП №1 м.Борщів Чортківського РВП сержантом поліції Мовчаном О.В. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 28 жовтня 2021 року о 15:46 год. в смт. Скала-Подільська по вул. Грушевського Чортківського району, Тернопільської області транспортним засобом скутером марки «Дельта», б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з відеозапису камер поліцейських, під час несення служби, а саме, 28 жовтня 2021 року о 15:46 год. в смт. Скала-Подільська по вул. Грушевського, Чортківського району, Тернопільської області, поліцейськими виявлено водія ОСОБА_1 та повідомлено останньому, що він в порушення п.2.3 (г) ПДР, керував скутером та не був у застебненому мотошоломі, п. 2.1 (а) під час перевірки документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу.

Даний факт спростовує твердження апелянта про те, що він транспортним засобом не керував. Окрім того, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 сам вказав, що керував скутером.

З відеозапису камер поліцейських також вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 28.10.2022 року.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.10.2022 року, з якого вбачається, що за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння: різких запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, яка не відповідає обстановці.

В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого в останнього виявлено ознаки сп`яніння: різких запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, яка не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не дав оцінки аргументам сторони захисту, зокрема щодо порушень норм КУпАП та Інструкції, оскільки дані посилання не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факту порушення ним Правил дорожнього руху України, що було підставою для зупинки його транспортного засобу, оскільки поліцейський повідомив водія про причину зупинки, окрім того, вказані обставини не спростовують склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неналежним доказом у даній справі, оскільки відеозапис є повним, чітким та відображає обставини, які мають значення для справи.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що на відеозаписах не зафіксовано роз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки на наявних у матеріалах справи відеозаписах, працівник поліції детально роз`яснює права та обов`язки ОСОБА_1 ..

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що не були опитані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші очевидці, оскільки вказані свідки були допитані під час розгляду справи у суді першої інстанції та суд правильно оцінив їх покази критично, оскільки вони є родичами та друзями ОСОБА_1 , тобто зацікавленими особами.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні безпосередньо не допитувалися, тому їх письмові пояснення не можуть вважатися доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки письмові пояснення даних свідків були отриманні у законному порядку та вони підтверджуються матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.ст. 256 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя