Справа №521/1431/22
Номер провадження 3/521/2425/22
ПОСТАНОВА

ВСТУПНА ЧАСТИНА

25 березня 2022 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси О. В. Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184, ст. 173 КпАП України, -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними:

12 січня 2022 року о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись по АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2012 року народження, а саме ображала її нецензурною лайкою, чим порушила чинне законодавство України.

13 січня 2022 року інспектором відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України (серія ВАВ 304444).

Крім того, 13 січня 2022 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язки по вихованню своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме постійно вживала спиртні напої у присутності малолітньої доньки, та не забезпечила необхідні умови життя дитини.

За даним фактом 13 січня 2022 року інспектором відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КпАП України (серія № ВАВ 304443).

13 січня 2022 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння в відділі поліції № 3 районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області розташованого по вулиці Мечнікова, 53 у місті Одесі, висловлювалась нецензурною лайкою, чим порушила чинне законодавство.

За даним фактом 13 січня 2022 року інспектором відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КпАП України (серія ВАВ 304445).

Суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного характеру внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; ч. 1 ст. 184 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя; ст. 173 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Судовий виклик та явка учасників:

17 лютого 2022 року до суду з`явилась ОСОБА_1 , та була повідомлена про необхідність з`явитись у судове засідання призначене на 03 березня 2022 року, при цьому остання виказала про необхідність викликати до суду ОСОБА_3 , оскільки, на думку ОСОБА_1 , остання її обмовляє.

03 березня 2022 року ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття суд не повідомила, у зв`язку із чим судове засідання було відкладено та ОСОБА_1 , за допомогою SMS-повідомлення, була надіслана судова повістка про виклик до суду на 25 березня 2022 року, відповідно до довідки, SMS-повідомлення доставлено 21 березня 2022 року, однак до суду у призначений час остання не з`явилась, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким відповідно до ст. 1 КУпАП є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 достовірно знаючи, що відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення, зловживаючи своїми процесуальними правами, у судове засідання не з`явилась.

Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, неврахування окремих доказів, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, положення закону яким керувався суддя:

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як мати(батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя) (п.12 ч. 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до ч.1 ст. 173- 2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначено ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до вимог якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Крім викладеного, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ 304444, ВАВ 304443, ВАВ 304445 від 13 січня 2022 року, рапортами від 12 січня 2022 року, фотознімками помешкання ОСОБА_1 , та іншими матеріалами справи.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність під час судового розгляду справи не встановлено.

Мотиви призначення стягнення і судового збору:

Вимогами статті 23 КпАП України, передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суддею враховуються характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважаю, що необхідною і достатньою мірою стягнення для ОСОБА_1 буде накладення штрафу.

Відповідно до ст. 401 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 36, 221, 252, 283, 284 КпАП України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки судді:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184, ст. 173 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- по ч. 1 ст. 173-2 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень;

- по ч. 1 ст. 184 КпАП України у вигляді попередження;

- по ст. 173 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривню.

Згідно зі ст. 36 КпАП України остаточно призначити адміністративне стягнення в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 170 гривень.

Рішення щодо судового збору.

Стягнути з ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184, ст. 173 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КпАП України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О. В. Іщенко