П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року м. Білгород- Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.126 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, місце мешкання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.126 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2021 року о 12.40 год. ОСОБА_1 по вул.Гагаріна 6, с.Козацьке, Білгород-Дністровський район, Одеської області керував транспортним засобом «ВАЗ-21063», д/з НОМЕР_1 без посвідчення на право керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1. «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена за ч.5 ст.126 КУпАП.

17.12.20221 року інспектором Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 за ст.126 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ДПР18 №168363.

Згідно матеріалів справи (пояснень) ОСОБА_1 по суті адміністративного правопорушення пояснив, що з протоколом ознайомлен та посвідчення на право керування транспортним засобом ніколи не отримував.

В судові засідання призначені на 29.12.2021 року о 10.00 год., 18.01.2022 року о 10.00 год., 08.02.2022 року о 10.00 год., 23.02.2022 року о 10.00 год. ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі, клопотань або заяв про відкладення слухання справи до суду не надійшло.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотань або заяв про відкладення слухання справи до суду не надійшло, приймаючи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, суд розцінює причину неявки як неповажну, у зв`язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №168363 від 17.12.2021 року та особистими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП.

З урахуванням особи правопорушника, його сімейного та матеріального становища, характер протиправного діяння, адміністративне стягнення необхідно накласти у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн..

Згідно п.28 Постанови N14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

В матеріалах справи відсутні відомості сотовно того, що ОСОБА_1 отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосовано.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення у вигляді оплатним вилученням транспортного засобу, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, суд враховує положення п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, в якому сказано, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та 3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №168363 від 17.12.2021, автомобіль «ВАЗ-21063», д/з НОМЕР_1 керуючи яким, ОСОБА_1 допустив порушення вимог ПДР України, належить громадянці ОСОБА_2 , а отже ОСОБА_1 не є власником вищевказаного транспортного засобу та у разі застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу будуть порушені майнові права інших осіб та положення чинного законодавства щодо обсягу прав власників, що є неприпустимим.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496 грн. 20 коп..

Керуючись ст.ст.27, 126 ч.5, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.126 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп..

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Заверюха В.О.