ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/431/22 Справа № 213/3329/21 Суддя у 1-й інстанції - Князєва Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Ткаченка О.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 454 гривні, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 24.08.2021 року о 11:27 год. водій ОСОБА_1 по вул. Широківське шосе, в районі електроопори 22/52, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, керував транспортним засобом КІА Церато, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук. В присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовся, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження постанови районного суду, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи свою вимогу стосовно поновлення строку апеляційного оскарження, апелянт вказує, що його підзахисний не був присутнім під час розгляду справи в суді, оскільки перебував у лавах ЗСУ, при цьому не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, з урахуванням доповнень, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною.

Вказує, що провадження у справі необхідно було закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду 02.09.2021 року, при цьому районним судом неодноразово було повернуто матеріали до органів поліції для усунення недоліків, а саме постановами від 02.09.2021 року та від 23.09.2021 року через невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, та ці невідповідності не були усунуті.

На думку апелянта, строк розгляду даного адміністративного провадження закінчився 24.10.2021 року, оскільки з моменту виявлення події 24.07.2021 року пройшов тримісячний строк притягнення до відповідальності, встановлений положенням ст. 38 КУпАП. Просить у відповідності до положень ст. ст. 21, 22 КУпАП передати справу на розгляд особовому складу - колективу військової частини НОМЕР_2 , де ОСОБА_1 проходить військову службу.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, перебуває у лавах ЗСУ. Захисник Ткаченко О.П. в суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав. У подальшому надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання захисника Ткаченка О.П. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки оскаржувану постанову суду було винесено без участі ОСОБА_1 , доводи апелянта про те, що з матеріалами справи сторона захисту змогла ознайомитись лише 09 березня 2022 року, підтверджуються заявою про ознайомлення з відповідними відмітками (а.с. 33), апеляційну скаргу було подано у той самий день, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зважає на те, що у відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП підставою для направлення водія для проходження відповідного огляду є наявність ознак перебування його у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735, визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, 24.08.2021 року о 11:27 год., водій ОСОБА_1 , по вул. Широківське шосе, електроопора 22/52, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, керував транспортним засобом КІА Церато, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук. В присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом було переглянуто та досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, наявний в матеріалах провадження, та встановлено, що він має фрагментарний характер і не відображає всіх обставин події, а саме ним зафіксований лише короткий епізод спілкування поліцейського з ОСОБА_1 у присутності свідків, під час якого останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

При цьому ОСОБА_1 було повідомлено, що у нього виявили ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук та звужені зіниці очей, втім з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 влітку, у світлу пору доби, перебував у темних окулярах протягом усього часу спілкування з поліцейськими, які не просили його вказані окуляри зняти аби перевірити наявність ознак сп`яніння, що у свою чергу ставить під сумнів виявлення в останнього такої ознаки сп`яніння, як звужені зіниці очей.

Крім того, з відеозапису вбачається, що дії ОСОБА_1 не справляють враження поведінки особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння, тремтіння пальців його рук також не вбачається, що усно заперечував і сам ОСОБА_1 у спілкуванні з поліцейськими.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що відеозапис не містить відомостей про підстави та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , про момент виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння, а також будь-якого підтвердження наявності таких ознак, як не зафіксоване ним і роз`яснення ОСОБА_1 підстав та порядку проходження огляну на стан сп`яніння, наслідків відмови від його проходження, роз`яснення йому прав та обов`язків відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП.

Також приймається до уваги, що відповідно до п. 3, п. 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735, ознаками сп`яніння є «виражене тремтіння пальців рук» та «звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло», що не відповідає зазначеним поліцейськими більш загальним ознакам «звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук», а отже в ОСОБА_1 фактично не було встановлено ознак сп`яніння, передбачених законом, що могли б стати належною підставою для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Що стосується доводів апелянта стосовно наявності підстави для закриття провадження у зв`язку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП, то з ними не можна погодитись, оскільки відповідно до положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП може бути накладено протягом одного року з моменту його вчинення.

Крім того, у відповідності до положень ст. ст. 21, 22 КУпАП виключено можливість застосування судами наслідків малозначності вчиненого діяння та передачі справи на розгляд громадській організації або трудовому колективу під час розгляду справ за ст. 130 КУпАП, що в свою чергу унеможливлює прийняття до уваги доводів апелянта у цій частини.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи достатності підстав для направлення ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння, а отже і про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з наведеним апеляційна скарга захисника Ткаченка О.П. підлягає частковому задоволенню, при цьому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу захисника Ткаченко О.П. - задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року щодо ОСОБА_2 за ч. І ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду А.А. Мазниця