Справа № 352/336/22
Провадження № 3/352/366/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2022м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Струтинський Р.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Укртрансбезпеки, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Від відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Укртрансбезпеки надійшов протокол № 0001205 від 10.02.2022 р. про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , де вказано, що 10.02.2022 р. у с. Черніїв, вул. Надвірнянська,87, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів автомобілем «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 без ліцензії та державної реєстрації на вид діяльності.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мищишин І.Я. у поданому письмовому поясненні просила справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи, що останній не являється підприємцем, 10.02.2022 р. він їздив у м. Івано-Франківськ по особистих справах, пасажирів не перевозив, коштів ніяких не отримував. Крім того, до протоколу не надано жодних доказів того, що дії ОСОБА_1 мають ознаки підприємницької діяльності, відсутні докази отримання прибутку, що є обов`язковою умовою здійснення господарської діяльності.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у даній справі підлягає до закриття, виходячи з наступного.

Згідно ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З переглянутого відеозапису, вбачається, що інспектор Укртрансбезпеки, відкривши салон транспортного засобу, запитує пасажирів про вартість проїзду, на що отримує відповідь, що проїзд безкоштовний.

Долучені до матеріалів справи фотографії транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому відсутня «шашка таксі» або інший знак, що вказує на таксування, не підтверджують обставини, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів.

З урахуванням викладеного приходжу до висновку про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене приходжу до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-285, 287 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ