Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його захисника Саковської Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Саковської Ліни Вікторівни на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 вересня 2021 року об 12 год. 35 хв. на вул.Львівській в м.Луцьку, керував автомобілем марки "ВАЗ-2101", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова), і відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Саковська Л.В. вважає вищевказану постанову судді необґрунтованою та незаконною з підстав неправильного застосування матеріального права та порушення норм процесуального права. Так, суд не звернув увагу на те, що у протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 не зазначено від якого огляду він відмовився, тобто чи в медичному закладі чи на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Вважає, що суд першої інстанції наклав на ОСОБА_1 стягнення саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у судовому рішенні про відмову від проходження огляду, не зазначено. Зазначає також, що суд першої інстанції порушив норму процесуального права - ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів, оскільки не надав належної оцінки складеному протоколу, письмовим поясненням свідків в розрізі із часом їх складення, а також тій обставині, яку ці свідки могли засвідчувати.

Крім того, вказує про те, що ОСОБА_1 19.09.2021 року алкогольних напоїв не вживав, а вживав напередодні - 18.09.2021 року, що й зафіксовано в його письмовому поясненні, наданому працівникам поліції.

Свідки, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, на місці події взагалі не були. Вони також не викликалися судом для надання пояснень.

Вважає також, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, так як не було складено протоколу про відмову від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів, та акту про відмову від проходження медичного огляду в медичному закладі, проте суд першої інстанції на це уваги не звернув.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, що також свідчить, що він не мав ознак алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що відеозапис із боді-камери, який наявний в матеріалах справи не може бути належним доказом, оскільки в протоколі та на оптичному диску відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис. Вважає також недопустимим доказом у справі і протокол щодо ОСОБА_1 , так як він складений з порушенням вимог ст.266 КУпАП.

Вказує про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилаючись на вказані обставини, просить постанову судді скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Саковську Л.В., які апеляцію підтримали та просили задовольнити, приходжу до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №074781 від 19.09.2021 року, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку. У графі пояснення цього протоколу ОСОБА_1 зазначив, що згідний з порушенням та підписав його без жодних зауважень;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.09.2021 року з яких вбачається, що вони були присутніми при складанні адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за керування ним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу, а також в медичному закладі;

- відеозаписом з боді-камери, на якому зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як водію транспортного засобу на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі, тобто у встановленому законом порядку, однак він відмовився в присутності двох свідків.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання в якості недопустимих доказів цього відеозапису та протоколу, як про це просить сторона захисту.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмові особи, яка керує транспортним засобом відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту як на підставу для скасування судового рішення про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду, який передбачений чинним законодавством, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи. Дії працівників поліції відповідали законодавству, яке передбачає процедуру проведення огляду, а також процедуру складення протоколу, і це відповідними доказами не спростовано.

Посилання сторони захисту як на підставу для скасування судового рішення на різницю (невідповідність) часу вчинення правопорушення, часу проведення огляду, часу складення документів, судом до уваги не береться, оскільки, жодним чином не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який доводиться доказами у справі, які є належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

Доводи сторони захисту про відсутність на місці події свідків, які зазначені у протоколі та письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, повністю спростовуються переглянутим відеозаписом з боді-камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.03.2022 року щодо ОСОБА_1 підлягає залишенню без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Саковської Ліни Вікторівни залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк