Справа № 299/1694/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/866/21, за апеляційною скаргою захисника адвоката Продан О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.09.2020.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на користь держави.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388251 від 07.06.2020 та постанови судді від 03.09.2020 вбачається, що водій ОСОБА_1 06.06.2020 о 23 год. в смт.Королево по вул.Тисовій,4, керував автомобілем марки «Фольсваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Не погоджуючись з вказаною постановою суду, захисник Продан О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та надіслати справу на новий розгляд. Вважає, що суд формально розглянув справу, без належного з`ясування обставин справи та дослідження доказів. Захисник зазначає, що за фактом подій, які мали місце 06.06.2020 працівниками поліції було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення та відібрано з цього приводу пояснення у свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Разом з тим, предметом розгляду суду був протокол про адміністративне правопорушення від 07.06.2020. До цього ж протоколу додано пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , які відібрав працівник поліції Дьорков О.І. Захисник вказує на те, що дані свідки є знайомими з ОСОБА_1 та мають упереджене ставлення до нього. Крім того, в апеляційній скарзі захисник порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, як такого, що пропущений з поважних причин. Зазначає, що 01.09.2020 захисником подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання. З цих підстав суд відкладає
судове засідання на 03.09.2020, станом на вказану дату матеріали справи захиснику не були надані на ознайомлення, також у встановлений строк ОСОБА_1 не було повідомлено про чергову дату слухання справи. Таким чином, 03.09.2020 захисник вдруге подала заяву про ознайомлення зі справою, одна, не зважаючи на наявність такої заяви суд розглядає справу по суті. Оскаржувану постанов отримала лише 16.09.2021.
Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Продан О.В. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Продан О.В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП. Разом з тим, апеляційний суд враховує клопотання захисника адвоката Продан О.В., про розгляд апеляційної скарги у її та ОСОБА_1 відсутності.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Продан О.В. не були присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, інших доказів, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі, щодо дати отримання постанови судді від 03.09.2020, в матеріалах справи відсутні.
З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, доводи захисника Продан О.В. щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що водій ОСОБА_1 06.06.2020 о 23 год. в смт.Королево по вул.Тисовій,4, керував автомобілем марки «Фольсваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388251 від 07.06.2020, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; рапортом інспектора - чергового поліції від 06.06.2020; поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку для
визначення стану алкогольного сп`яніння, як за допомогою приладу Драгер так і в медичній установі; рапортом начальника СРПП №3 Виноградівського відділення поліції від 07.06.2020.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388251 від 07.06.2020 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_8 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, в тому числі і про розгляд справи у Виноградівському районному суді, в той же час ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу та отримання його копії, що засвідчено підписами двох свідків.
Матеріали справи не містять доказів про порушення начальником СРПП №3 Виноградівського ВП Дюрков О.І. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256,265-2,266,268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №388251 від 07.06.2020 складено у відповідності до вимог, встановлених ст.256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та не використав надане йому право на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п.1.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого правопорушник відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що начальник СРПП №3 Виноградівського ВП Дюрков О.І. був упереджений при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження.
Доводи захисника Продан О.В. про те, що за фактом відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння працівники поліції складали відповідний протокол про адміністративне правопорушення 06.06. 2020, в той час, як предметом розгляду суду був протокол від 07.06.2020, апеляційний суд визнає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Апеляційним судом встановлено, що відповідно до рапорту чергового інспектора Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Жовчака М.А. вбачається, що 06.06.2020 о 21 год. 54 хв., зареєстровано заяву про порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля марки «Фолцваген» , білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння по вул.Тисова,1 в смт.Королево Виноградівського району. В наступному, 06.06.2020 близько 23 год. вказаний транспортний засіб був зупинений працівниками поліції та за кермом якого перебував громадянин ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого він відмовився.
Я вбачається з матеріалів справи, зокрема, з відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, водія ОСОБА_9 після відмови пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу було доставлено до Виноградівської РЛ, де не вдалось провести його огляд на стан сп`яніння через відсутність лікаря нарколога, з наведених підстав ОСОБА_1 було доставлено для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до Іршавської РЛ, де ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків. За наслідками вказаної відмови 07.06.2020 о 00 год. 50 хв. було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення стверджується, що ОСОБА_9 було запропоновано в установленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився. Такі були відібрані службовою особою за фактом вчиненого правопорушення і підстав ставити під сумнів показання вказаних свідків в апеляційного суду немає, не наведені такі підстави і в самій апеляційній скарзі.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Доводи захисника - адвоката Продан М.В. про те, що розгляд справи був проведений за відсутності ОСОБА_10 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 згідно матеріалів справи знав про перебування у провадженні Виноградівського районного суду справи щодо нього.
Справа про адміністративне правопорушення передана у провадження судді 17.07.2020. Починаючи з вказаної дати за клопотанням ОСОБА_1 , суддя тричі відкладав розгляд справи з різних підстав, у тому числі 24.08.2020 ОСОБА_1 заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, однак заявлену вимогу так і не реалізував.
01.09.2020 від захисника Продан О. В. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та в цей же день її було повідомлено про відкладення судового засідання на 03.09.2020, однак до вказаної дати захисник не реалізувала своє право на ознайомлення з матеріалами справи та в чергове подала клопотання про відкладення судового засідання з метою ознайомлення з матеріалами справи.
На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції вжито належних, достатніх та таких, що передбачені законом заходів для забезпечення можливості ОСОБА_1 та його захиснику Продан О.В. ознайомитись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення в межах розумного строку. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що складність справи та обсяг матеріалів давали захиснику можливість ознайомитись зі справою в межах строку до чергової дати судового засідання 03.09.2020. Однак, таким право ні захисник Продан О.В., ні ОСОБА_1 не скористались , що свідчить про зволікання з ознайомленням з матеріалами справи.
Вказана обставина є перешкодою для своєчасно, у межах встановленого законом розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі стороною захисту доводи щодо порушення судом права ОСОБА_1 та його захисника на ознайомлення із матеріалами справи не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час апеляційного розгляду.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, Законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.
Уст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Таким чином рішення суду першої інстанції про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 прийнято відповідно до вимог ст.268 КУпАП.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06. 2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24. 03. 2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 , відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника адвокат Продан О.В. задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання захисника Продан О.В. задовольнити, поновити захиснику Продан О.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.09.2020, щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу захисника адвоката Продан О.В. залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.09.2021, щодо ОСОБА_11 ,-без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя