Справа № 191/3933/21
Провадження № 3/191/1145/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Костеленко Я.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Синельниківського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в К «Алгіз», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 12.11.2021 о 10.40 год. на автодорозі Т-0401 км34 керував автомобілем BMW-320 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (слабка реакція зіниці ока на світло, сухість ротової порожнини), від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справа неодноразово призначалася до розгляду, але як правопорушником так і його представником - адвокатом Білоусовим Г.О. надавались неодноразово клопотання про відкладення розгляду справи.

В останні судові засідання 04.03.2022 та 06.04.2022 правопорушник ОСОБА_1 та його представник не з`явилися по невідомим суду причинам.

Відповідно до положень ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.1 та ст.8 Конституції України Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Керуючись завданнями законодавства про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП) та завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення (стаття 245 КУпАП), враховуючи принцип невідворотності адміністративної відповідальності внаслідок закінчення строків давності до її притягнення, а також необхідністю забезпечення прав та інтересів суспільства, вбачається можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник своїми процесуальними правами скористалися на власний розсуд, оскільки діючим законодавством закріплено загальне положення, згідно з яким особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

У Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Наслідки подання індивідуальної скарги у Європейський Суд з прав людини при зловживанні правом на подачу скарги передбачені в ст. 35 Конвенції, і полягають у визнанні такої скарги неприйнятною.

При розгляді адміністративного провадження, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою безпідставного отримання необхідного їм рішення суду, затягування процесу або для інших недобросовісних цілей використовують належні їм процесуальні права всупереч з їх дійсним призначенням. Дане явище виступає чинником, що дестабілізує правосуддя і створює серйозні перешкоди для ефективного вирішення спорів.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Оцінивши докази відсутності поважності неявки у судові засідання правопорушника ОСОБА_1 та його захисника, з метою дотримання визначеного ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справу у їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, суддя приходить до висновку про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 передбачено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п.5 Порядку № 1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №453891 вбачається, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та зазначено, які саме - слабка реакція зіниці ока на світло, сухість ротової порожнини. До протоколу долучено Акт огляду на стан сп`яніння, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки та зафіксовано відмову останнього від проходження медичного огляду.

З письмових пояснень водія ОСОБА_1 , які написані останнім власноручно, вбачається, що він поспішав у судове засідання до Самарського районного суду м.Дніпропетровська, у зв`язку з чим відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків та про відповідальність за відмову проходження медичного огляду він попереджений.

До протоколу також додані пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що були запрошені працівником поліції в якості свідків, в їх присутності ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився та про відповідальність за це попереджений.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник не наполягали на виклику свідків, тому приводів для сумніву у їх письмових поясненнях та неупередженості у суду немає.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння також підтверджується рапортом поліцейського та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних доказів, які б спростовували відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не надано. Протокол складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, підписаний особисто ОСОБА_1 , будь-які зауваження щодо його змісту на час складення від правопорушника не надходили. Та обставина, що ОСОБА_1 поспішав на судове засідання та у зв`язку з цим відмовився від проходження медичного огляду, не може бути поважною причиною, яка виправдовує факт порушення ним Правил дорожнього руху та може слугувати підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності

Враховуючи встановлені обставини, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших осіб, ігноруючи загальноприйнятими нормами поведінки та співжиття в суспільстві, легковажно дозволив собі керувати транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, намагався уникнути відповідальності шляхом затягування розгляду справи та заперечення своєї вини, з метою недопущення повторного вчинення ОСОБА_1 грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи та запобігання новим проступкам, а саме у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, та стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.4 Закону України Про судовий збір, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 251, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл/Дн-ка об/21081300, рахунок: UA0004001, , банк Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код за ЄДРПОУ: 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я. Ю. Костеленко