КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №33/824/208/2022 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року суддя Київського апеляційного суду Рубан С.М. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання:АДРЕСА_1 , за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії АБ № 202607, 02 жовтня 2021 року приблизно о 21 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керував «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, по вул. Слобідська 3-А, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн в дохід держави.

- за ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн із позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накладено остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Посилається на те, що за кермом автомобіля Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 перебував не він, а товариш з яким він відпочивав ОСОБА_2 .

Крім того, у рапорті поліцейського, що наявний у матеріалах справи зазначено, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 встановлено на підставі камер відеоспостереження, а також свідка охоронця ОСОБА_3 , проте на відео, що наявне у матеріалах справи зафіксовано, що ОСОБА_3 на камеру поліцейського зазначає, що він не буде надавати ніяких пояснень.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь - які пояснення підписані свідком ОСОБА_3 .

Крім того, посилається на те, що із скріншотів камер відеоспостереження будинку зображено ОСОБА_2 біля відкритих дверей водійського сидіння, після того як він вийшов з машини, а не ОСОБА_1 . Також із скріншотів камер відеоспостереження будинку видно як ОСОБА_2 тримають під лікоть поліцейські, щоб він не залишив місце пригоди, а згодом валять на землю та вдягають кайданки.

Посилалється на те, що неодноразово повідомляв поліцейським, що він не водій транспортного засобу Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що жодних доказів, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_4 у матеріалах справи відсутні, окрім рапорту самого поліцейського, який не був на місці під час зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник Зайцев О.В. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат Пономарьов А.О. заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Пояснив, що потерпілий на місці події не був.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, переглянувши відео, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 124 КУпАП (у редакції, чинній станом на день складення протоколу) порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ч. 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , суддею місцевого суду вимоги зазначених норм закону дотримані не були, що призвело до прийняття сумнівного, з точки зору його законності та обґрунтованості, рішення.

При перегляді відео з нагрудної камери працівника поліції апеляційним судом встановлено, що відео, як доказ, не підтверджує факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , тому до уваги апеляційним судом не приймається.

ОСОБА_4 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що за кермом автомобіля перебував не він, а товариш з яким він відпочивав ОСОБА_2 та неодноразово повідомляв поліцейським, що він не водій транспортного засобу Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, у рапорті поліцейського, що наявний у матеріалах справи зазначено, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 встановлено на підставі камер відеоспостереження, а також свідка охоронця ОСОБА_3 .

Проте на відео, що наявне у матеріалах справи зафіксовано, що ОСОБА_3 на камеру поліцейського зазначає, що він не буде надавати ніяких пояснень.

Захисник потерпілого ОСОБА_5 - Пономарьов А.О. пояснив апеляційному суду, що його довіритель перебував на роботі та не був присутнім під час вчинення ДТП, автомобіль стояв у дворі біля будинку.

Крім того, ОСОБА_4 надав апеляційному суду скріншоти камер відеоспостереження будинку де зображено ОСОБА_2 біля відкритих дверей водійського сидіння, після того як він вийшов з машини, а не ОСОБА_1 . Також із скріншотів камер відеоспостереження будинку видно як ОСОБА_2 тримають під лікоть поліцейські, щоб він не залишив місце пригоди, а згодом валять на землю та вдягають кайданки.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У п. 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, необхідною умовою притягнення до відповідальності особи є належне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, що у свою чергу включає певну та відповідну наявність доказів, що особа керувала транспортним засобом, а не просто у ньому чи біля нього перебувала.

До протоколів про адміністративне правопорушення ААБ № 324442 від 02 жовтня 2021 року та ААБ № 304521 від 02 жовтня 2021 року не надано належних доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що наявні у справі неточності та суперечності не давали суду підстав для прийняття рішення про визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкриміновано цим протоколом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 зазначено, що визнається правильною практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З огляду на те, що виявлені суперечності унеможливлюють прийняття законного рішення, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 підлягають поверненню до Управління патрульної поліції у м. Києві для дооформлення, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті, оскільки на даний час суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти жодне з рішень, передбачених ст. 294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року,якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП- скасувати.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 повернути до Управління патрульної поліції у м. Києві для дооформлення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Рубан