Справа №: 465/6231/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2022 рокум.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, проживає на АДРЕСА_1 , за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №211045 від 29.07.2021 року, ОСОБА_1 29.07.2021 року о 19.55 год. на перехресті вулиць Кульпарківська-Виговського у м.Львові, керуючи автомобілем «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , не відреагував на зміну дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Lexus LS460», НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину заперечив та пояснив, що рухався на автомобілі «Kia Sorento» по вул.Виговського в сторону перехрестя з круговим рухом. Заїхавши на перехрестя з круговим рухом вул.Виговського-Кульпарківська, почав здійснювати рух в зворотному напрямку, тобто в бік вул.Виговського зі швидкістю приблизно 30км/год, доїхавши до з`їзду з кільця на віддалі близько 8-10м зі сторони вул.Кульпарківська раптово на його смугу руху виїхав автомобіль «Lexus LS460», НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 у в`язку з чим він змушений був застосувати екстрене гальмування, однак зіткнення уникнути не вдалося. Захисник ОСОБА_1 адвокат Васечко Ю.А. пояснив, що ОСОБА_1 рухався по кільці в напрямку вул.Виговського, коли водій ОСОБА_2 , раптово виїхав на смугу руху по якій рухався ОСОБА_1 . Отже ОСОБА_1 не міг порушити п.13.1 Правил дорожнього руху в частині недотримання безпечної дистанції, оскільки автомобіль «Lexus LS460», НОМЕР_2 , не рухався попереду його руху у тій самій смузі. Також зазначив, що припущення працівників поліції про порушення п.2.3б Правил дорожнього руху не знаходять свого підтвердження, оскільки на віддалі приблизно 8-10м ОСОБА_1 зауважив, що водій автомобіля «Lexus LS460», НОМЕР_2 , здійснив виїзд на смугу його руху, у зв`язку із чим навіть застосувавши екстрене гальмування ОСОБА_1 був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Зі змісту п.2.3б Правил дорожнього руху вбачається, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №211045 від 29.07.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 29.07.2021 року о 19.55 год. на перехресті вулиць Кульпарківська-Виговського у м.Львові, керуючи автомобілем «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , не відреагував на зміну дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Lexus LS460», НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи висновку експертного інженерно-транспортного дослідження по справі про адміністративне правопорушення №68 від 28.09.2021 року у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 , виїжджаючи із вул..Кульпарківської (другорядної дороги) на перехрестя із круговим рухом (головну дорогу), повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами п.п.1.5, 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу» і «небезпека для руху»), 2.3 (підпунктів «б», і «д»), 16.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України у відповідності до яких вказаний водій перед початком виїзду із вул.Кульпарківської на перехрестя із круговим рухом повинен був зупинити свій автомобіль перед межами перехрестя і дати дорогу автомобілеві «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , незалежно від його подальшого напрямку руху. З проведеного дослідження слідує, що у даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_2 з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п.1.5, 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу» і «небезпека для руху»), 2.3 (підпунктів «б», і «д»), 16.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України і ця невідповідність перебуває з технічної точки зору у причино-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП. У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами п.п.1.4, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху») та 12.3 Правил дорожнього руху України, у відповідності до яких вказаний водій, рухаючись своїм автомобілем по перехрестю із круговим рухом (який був головною дорогою), мав право розраховувати, що водій автомобіля «Лексус», який наближався до перехрестя по вул.Кульпарківська, дасть дорогу автомобілеві «Кіа», а із моменту, коли водій ОСОБА_1 мав можливість побачити, що водій автомобіля «Лексус» не виконує Правил дорожнього руху України (що можна протрактувати як момент виникнення небезпеки для руху), вказаний водій (тобто ОСОБА_1 ) повинен був своєчасно застосувати екстрене гальмування для зупинки керованого ним транспортного засобу у межах найкоротшої, із можливих, віддалі. З проведеного дослідження, слідує, що в даній дорожній ситуації в діях ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР які б знаходилися в причиновому зв`язку з настанням даної ДТП не вбачається. Причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія ОСОБА_2 вимогам п.п.1.5, 1.10 (у частині значення термінів «дати дорогу» і «небезпека для руху», 2.3 (підпунктів «б», і «д»), 16.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України.

В ході розгляду даної справи, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Васечко Ю.А. подав клопотання про призначення автотехнічної еспертизи. Зазначив, що письмові пояснення учасників ДТП, які долучені до матеріалів справи є взаємосуперечливі, при цьому ОСОБА_1 категорично заперечує свою вину, вважає, що його дії не знаходяться в причиновому зв`язку з наслідками ДТП та діями ОСОБА_1 . Оскільки, що для підтвердження наявності або відсутності вини водія ОСОБА_1 необхідні спеціальні знання фахівця-експерта автотехніка, просить призначити автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для проведення повторної еспертизи, оскільки в матеріалах справи наявний висновок експертного інженерно-транспортного дослідження по справі про адміністративне правопорушення №68 від 28.09.2021 року.

Суд бере до уваги долучений висновок експертного інженерно-транспортного дослідження по справі про адміністративне правопорушення №68 від 28.09.2021 року, оскільки такий складено експертом ОСОБА_3 , який має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», стаж експертної роботи з 1991 року, свідоцтво судового експерта №1067, строк дії до 12.08.2024 року, а також експерт підтвердив, що обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст.384 КК України.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного вище, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та схему місця ДТП, враховуючи пояснення надані ОСОБА_1 та його захисником Васечко Ю.А. в судовому засіданні та заперечення ними зазначених протоколом обставин справи, а також беручи до уваги експертний висновок від 28.09.2021 року №68, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, то судовий збір з нього не стягується.

Керуючись ст.ст.9, 251, 252, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівської апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Х.В.Гладишева