ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2483/21

06 квітня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, адреса: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2021 року о 04:45 год., у м.Костопіль по вул.Коперніка відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейським СРПП Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ДПР18 №157507 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 07.09.2021 о 02:15 год., у м.Костопіль по вул.Коперніка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus GX470, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 подав письмове пояснення у якому вказав, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнає та вважає, що відсутні склад та подія адміністративного правопорушення, а наявні в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є неналежними та недопустимими доказами, оскільки у вказаних документах містяться неправдиві відомості, вказані документи складені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а інші докази на підтвердження його вини в матеріалах справи відсутні. Вказує, що 04.09.2021 близько 04:30 год рухався пішки до автомобіля, який знаходився у його користуванні і який залишив припаркованим з 00:00 год 04.09.2021 на вулиці Коперника у м.Костопіль, підійшов до автомобіля разом із своїм ОСОБА_2 , запалювання не вмикав, двигун не заводив, за кермо не сідав, у рух авто не приводив, правил дорожнього руху не порушував. Поруч з його автомобілем перебували співробітники поліції, один з яких звинуватив його у він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння і що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали. Зазначає, що працівник поліції підтвердив, що не бачив його за кермом і під час розмови кілька разів запитував, чи він буде проходити огляд на стан сп`яніння, не вказуючи який саме огляд буде проводити, не чітко вказуючи пропозицію. Вважає, що поведінка працівників свідчить про упереджене ставлення до нього. Також вказує, що відсутні доказів керування ним транспортним засобом, оскільки працівники поліції та свідки вперше побачили його 04.09.2021 після 04:45 год, а тому протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом. Зазначив, що у протоколі вказано, що він двічі відмовився від проведення медичного огляду, а за таких умов він не відмовлявся від проведення огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, оскільки такої пропозиції йому не було висловлено, а також його не було відсторонено від керування, чим порушено вимоги ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також вказав, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підтверджують факту керування ним автомобілем, безпосередніх свідків керування ним автомобілем немає. Просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Суржук В.Є., подав клопотання про закриття провадження у справі, які мотивоване аналогічно поясненням ОСОБА_1 .

В судове зсідання 06.04.2022 захисник не з`явився.

Разом з тим суд враховує, що справа надійшла до суду 13.09.2021 і неодноразово відкладалась, зокрема за клопотанням захисника, а саме 07.12.2021, 21.12.2021, 02.02.2022, 24.02.2022.

Більше того, незважаючи на запровадження на території України з 24.02.2022 воєнного стану, відповідно до ст.10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» повноваження судів не можуть бути припинені і Костопільський районний суд Рівненської області продовжує функціонувати у звичайному режимі.

Доказів відсутності транспортного сполучення між м.Рівне та м.Костопіль станом на 06.04.2022 захисником не надано.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_1 та його захисник подали пояснення та клопотання про закриття провадження у справі, де висловили свої доводи та позиції щодо обставин справи.

Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника такої особи.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так судом встановлено, що 04.09.2021 о 02:15 год., у м.Костопіль по вул.Коперніка ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus GX470, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №157507 від 04.09.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.09.2021 року, направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.09.2021 року, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 04.09.2021 у яких свідки вказали, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Також вказані обставини підтверджуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції інспектора поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора Alcotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі ухиляється від надання прямої відповіді, що свідчить про його небажання пройти такий огляд.

При цьому суд не приймає до уваги доводів ОСОБА_1 та його захисника про відсутній у діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки на підтвердження таких доводів жодних доказів суду не надано і судом таких доказів не здобуто, а самі доводи спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема відеозаписом.

Крім того, суд розцінює таку позицію ОСОБА_1 та його захисника як намаганням уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та співвідношенні, суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що повинно бути достатнім для його виправлення.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40-1, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень.

Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496 /чотириста дев`яносто шість/ гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч