Номер провадження: 33/813/455/22
Номер справи місцевого суду: 522/317/22
Головуючий у першій інстанції Суворова О. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 03.02.2022 року в адміністративній справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постаново Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду 14.02.2022 року подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої, просить суд скасувати постанову Приморського районного суду міста Одеси від 03.02.2022 року та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає.

ОСОБА_1 вважає оскаржуване судове рішення необґрунтованим. Ухваленим з грубим порушенням діючого матеріального та процесуального законодавства України з наступних підстав.

Апелянт зазначає, що не є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАп, з огляду на те, що з матеріалів справи вбачається, що проходження йому медичного огляду пропонувалось йому як пішоходу а не водію.

Зазначає, що по приїзду працівників поліції знаходився за межами транспортного засобу, яке було у виключеному та закритому стані, що вказує на відсутність в його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Також, апелянт зазначає, що працівниками поліції було порушено ч. 1 статті 256 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме у його змісті не зазначено суть адміністративного правопорушення. А саме дії або бездіяльність ОСОБА_1 , які потягли за собою висновок працівників поліції про наявність в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу суду на той факт, що у протоколі працівниками поліції зазначено порушення ним п. 2.3 д) 2.5. 2.9 а) Правил дорожнього руху, що відповідно в свою чергу мають різні часові рамки, різне місце скоєння правопорушення та різну об`єктивну сторону правопорушення.

18 квітня 2022 року представнико ОСОБА_1 - адвокатом Згода О.О. подано клопотання про розгляд справи за відсутності апелянта та його представника., представник наполягав на її задоволенні.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також, бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимоги "Про Правила дорожнього руху" України передбачена статтею130 КУпАП.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 N 1395 (далі - Інструкція N 1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Наказом МВС України, МОЗ України N 1452/735від 09.11.2015 (далі - Інструкція N 1452/735).

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №305434 ОСОБА_1 15.12.2021 р. о 03:15 годині в м. Одесі вул. Аркадія, 10-Б взяв у свій транспортний засіб Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 , двох пасажирів - гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 з ціллю доставити їх за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Бочарова, 12 за винагороду. Під час поїздки пасажири помітили, що водій знаходився в нетверезому стані та порушував правила дорожнього руху, що загрожувало життю та здоров`ю пасажирів. Доїхавши до адреси : м. Одеса, пров. Нахімова, 3, пасажири вийшли та викликали поліцію. На місці , куди приїхала патрульна поліція за адресою : м. Одеса, пров. Нахімова, 3, стояв вище зазначений транспортний засіб з порушенням ПДР, суттєво перешкоджаючи руху інших транспортних засобів ( автомобіль повністю перекрив вулицю, де передбачений односторонній рух) , та водій ОСОБА_1 , який знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зухвала поведінка , нечітка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 д), 2.5, 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час судового розгляду справи в суді першої ОСОБА_4 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, заперечував проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Дав пояснення, згідно яких дійсно 15.12.2021 р. він , як водій таксі UKLON , підвозив двох пасажирок з адреси: м. Одеса вул. Аркадія, 10-Б. Пасажирки мали за мету їхати на вул. Бочарова 12, проте останні вийшли раніше, відмовились розрахуватись за проїзд , ним була викликана поліція. Поки він чекав на приїзд патрульної поліції, вживав спиртні напої.

Захисник Згода О.О. під час судового розгляду зазначив проти складеного відносно ОСОБА_1 протоколу та просив провадження у справі закрити, оскільки посадовою особою патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд, як пішоходу, від проходження якого він відмовився, так як не був водієм транспортного засобу та не керував автомобілем на час пропозиції працівників поліції.

Аналогічні доводи також містить апеляційна скарга.

Допитаний в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є другом ОСОБА_1 , під час подій він був поруч з ОСОБА_1 , коли той був за кермом. Під час перебування ОСОБА_1 за кермом останній був тверезий, сам ОСОБА_5 був нетверезий. Під час очікування патрульної поліції вони придбали в магазині та випили напій - коньяк.

За клопотанням захисника Курть О.О. в судове засідання викликались свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інспектор ДПС, який складав протокол, Сурай М.М .

В судове засідання за викликом суду першої інстанціх свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`явились , до суду надійшли заяви від їх матерів з повідомленням , що останні не знаходяться в м. Одесі , знаходяться на навчанні , тому з`явитись до суду не можуть . Також до заяв були надані відеозаписи , які здійснили пасажирки під час подорожі та перебування ОСОБА_1 за кермом.

В судове засідання з`явився інспектор ДПС Сурай М.М., пояснив суду наступне. По приїзду на місце було встановлено, що автомобіль правопорушника перекрив повністю вулицю, сам правопорушник був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вів себе агресивно, зухвало, виражався на адресу працівників ДПС нецензурною лайкою. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були пасажирками , працівникам поліції були надані відеозаписи з подорожі , з яких було видно , що ОСОБА_1 під час керування вів себе зухвало, неадекватно, порушував правила дорожнього руху, перетинав подвійну суцільну смугу, на зауваження пасажирок та прохання зупинитись не реагував. На пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що він вжив спиртні напої вже після зупинки транспортного засобу та під час очікування поліції, зазначив наступне. Поліція їхала на виклик приблизно півгодини, поблизу місця, де ОСОБА_1 очікував патрульну поліцію, магазини не знаходяться, на прохання інспектора показати пусті пляшки з-під спиртного та квитанції з магазину з зазначенням часу придбання спиртних напоїв - останній цього зробити не зміг.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №305434 від 15.15.2021, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зухвала поведінка, нечітка хода, а також засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 15.12.2021року , з яких вбачається, що вони викликали таксі 15.12.2021 р. о 03:15 год. за маршрутом : м. Одеса вул. Аркадія, 10-Б - вул.Бочарова 12 , проте до кінцевої точки не доїхали . Під час поїздки водій порушував дорожні правила, заїжджав за роздільну смугу, вони кричали, щоб він їхав спокійніше, але він не реагував. В салоні автомобіля були пляшки від алкогольних напоїв. Водій не захотів їхати далі, тому вони вийшли на пер. Нахімова, після чого він почав вимагати гроші за проїзд, водій був п`яним , тому вони викликали поліцію. Їх було запрошено в якості свідків та у їх присутності запропоновано водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або за допомогою приладу Драгер, на що він відмовився;

- відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, з яких вбачається, що поліцейські пропонують пройти ОСОБА_1 медичний огляд , роз`яснюючи йому права та обов`язки , однак останній відмовився від проходження, при цьому поводився агресивно, виражаючись нецензурною лайкою в бік працівників поліції, стверджуючи, що дійсно знаходиться в алкогольному сп`янінні, однак вживав алкогольні напої чекаючи приїзду поліції.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Під час дослідження адміністративного матеріалу встановлено, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчать матеріали справи.

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Так, чинним законодавством передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція).

В своїх доводах, апелянт зазначив, що в матеріалах справи відсутні достатні докази його вини, а також зазначив що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно ст. 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

У протоколі викладені відомості, які підтверджуються і іншими дослідженими судом та наявними в матеріалах справи доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Тому, інші доводи апеляційної скарги, а саме щодо сумніву взагалі проведення огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, так як ці доводи не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9а ПДР і не свідчать про невідповідність складеного щодо нього протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, вказані доводи судом розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Обставини правопорушення й вина порушника в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КпАП України.

При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки. Доводи апеляційної скарги не містять жодної конкретної обставини або доказу щодо незаконності судового рішення, в них зазначені лише формальні посилання на нібито неправильні висновки суду, тобто ці доводи є голослівними та надуманими.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок Приморського районного суду м. Одеси викладений у постанові про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 03.02.2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Князюк