№ 536/436/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Жанна Олександрівна розглянувши у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовий квиток серії НОМЕР_2 виданий 10 листопада 2006 року Полтавським ОМВКП Полтавської області, місце служби і посада: стрілець 3 відділення 1 взводу 4 роти військової частини НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

09 квітня 2022 року близько 09 год. 00 хв. стрілець 3 відділення 1 взводу 4 роти військової частини НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_1 без дозволу оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 залишив місце несення бойової служби по охороні автомобільного мосту у с. Щербаки Кременчуцького району та близько 07 год. 00 хв. 10 квітня 2022 року повернувся на вказане місце несення бойової служби.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У приміщенні суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя установила наступне.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України.

Положеннями частини 2 статті 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до статей 332, 333 розділу 9 частини 3 Закону України «Про статут внутрішньої служби» бойове чергування - це виконання бойового завдання. Бойове чергування здійснюється черговими силами і засобами, призначеними від військових частин.

Бойове чергування організовується командиром військової частини, який відповідає за виконання завдань черговими силами і засобами.

Згідно зі статтею 340 Закону України «Про статут внутрішньої служби» особовому складові чергової зміни під час несення бойового чергування заборонено, зокрема, відволікатися, братися за справи, не пов`язані з виконанням обов`язків несення бойового чергування; самовільно залишати бойовий пост чи інше місце несення бойового чергування.

Відповідно до витягу із наказу №37 від 03 березня 2022 року ОСОБА_1 наказано призначити та вважати таким, що з 03 березня 2022 року прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою стрілець 3 відділення 1 взводу 4 роти військової частини НОМЕР_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за обставин, наведених у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії А2238 №2, складеного 20 квітня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_2 , крім особистого визнання вини, підтверджується наступними доказами, оціненими судом у їх взаємозв`язку та сукупності:

- рапортом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про те, що 10 квітня близько 08 год. 00 хв. йому доповів головний сержант роти ОСОБА_4 , що 09 квітня 2022 року солдат ОСОБА_1 самовільно залишив місце несення служби з охорони мосту через річку «Псел» у с. Щербаки Кременчуцького району;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких зазначив, що 09 квітня 2022 року близько 08 год. 30 хв.-08 год. 40 хв. самовільно залишив пост і нікого не попередив, а зброю залишив у мікроавтобусі, де ночують на посту. Вказав, що з поста добирався у м. Кременчук попутнім транспортом та прибувши у місто зустрівся із товаришем у районі парка «Мира», після чого вони вживали спиртні напої. На пост повернувся 10 квітня 2022 року о 07 год. 00 хв. після закінчення комендантської години, куди добирався попутнім транспортом;

- письмовими поясненнями молодшого сержанта ОСОБА_4 про те, що він 06 квітня 2022 року за наказом командира 4 роти старшого лейтенанта ОСОБА_3 їздив у с. Щербаки забирати солдата ОСОБА_5 з добового наряду охорони мосту через річку «Псел» та перевірив несення служби добового наряду, де порушень не виявив, зауважень не мав;

- рапортом старшого лейтенанта ОСОБА_6 в якому зазначив, що під час його чергування 09 квітня 2022 року з 08 год. 00 хв. по 10 квітня 2022 року 08 год. 00 хв. рядовий ОСОБА_1 до оперативного чергового не звертався;

- письмовими поясненнями старшого лейтенанта ОСОБА_3 в яких вказав, що рядовий ОСОБА_1 з 03 березня 2022 року проходить службу на посаді солдат 1 взводу 4 стрілецької роти. За період проходження служби зарекомендував себе з позитивного боку, зауважень з боку командування не було та 25 березня 2022 року отримав заохочення від командира відділення. Так, 10 квітня 2022 року близько 08 год. 00 хв. головний сержант роти молодший сержант Мізюн В. Г. доповів про самовільне залишення місця несення служби ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 про те, що він під час несення служби з 29 березня 2022 року по 10 квітня 2022 року пост не покидав, за винятком, коли від`їжджав із головним сержантом роти ОСОБА_4 щодо заміни зброї, після чого повернувся для продовження служби. При цьому зазначає, що 09 квітня 2022 року ОСОБА_1 самовільно покинув пост і нікого не про це не попереджував, а зброю та боєкомплект залишив в автомобілі. ОСОБА_1 на пост повернувся 10 квітня 2022 року близько 07 год. 00 хв.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_7 в яких зазначив, що 09 квітня 2022 року ОСОБА_1 самостійно залишив пост, а зброю і боєкомплект залишив в автомобілі. Повернувся на пост 10 квітня 2022 року близько 07 год. 00 хв.

Згідно службової характеристики старшого лейтенанта ОСОБА_8 солдат ОСОБА_1 проходив службу на посаді стрільця 3 відділення 1 взводу 4 роти. Під час проходження служби зарекомендував себе добре, накази виконував своєчасно та в повному обсязі; з товаришами по службі конфліктів не мав; фізично розвинутий добре, охайний в побуті; у правопорушеннях помічений не був, стягнень по службі не мав.

З урахуванням викладеного, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суддя дійшла висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, в межах санкції закону за вчинене ним правопорушення.

Ураховуючи пункт 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 172-17, 283, 284, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2 465,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Згідно статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

СуддяЖанна Олександрівна Даніліна