П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/396/22

Провадження №3/943/256/2022

28 квітня 2022 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення № 2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не одруженого, пільг не має, на утриманні малолітня дитина, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 789160 від 23.03.2022 року, близько 19.00 год гр. ОСОБА_2 , в АДРЕСА_2 вчинив своєю колишньою співжителькою гр. ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство в присутності малолітньої дитини психологічного характеру, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП заперечив та заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки на його думку, жодних конфліктів з колишньою співмешканкою у нього не було, його дії працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані не правильно, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення. Повідомив, що з ОСОБА_3 не проживають довгий період часу, але у них є спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Колишня співжителька не дозволяє йому бачитися з сином. 08.02.2022 року виконавчий комітет Буської міської ради встановив порядок побачень ОСОБА_2 з його малолітнім сином на нейтральній території в присутності матері дитини. Дане рішення ОСОБА_3 не виконує, сина він не бачить. 23.03.2022 року він випадково зустрів колишню цивільну дружину з спільним сином і оскільки він не бачить сина то вирішив підійти до них. Однак ОСОБА_3 почала його відштовхувати від сина та вдарила по щоці лодонею. Після цього в присутності свідків сказала, що не дасть йому бачитись з сином.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, вислухавши позицію захисника, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду даної справи судом досліджено рапорт старшого інспектора чергового ч/ч ВнП Золочівського РВП ГУНП у Л/о, заяву та пояснення ОСОБА_3 , довідку бази даних АІС «АПРА» про те, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не притягувався, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 789160 від 31.03.2022 року.

Інших документів матеріали справи не містять.

Згідно з ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відтак, оскільки суд позбавлений можливості кваліфікувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належних і допустимих доказів про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП особами, уповноваженими на складання такого протоколу до матеріалів справи не долучено, суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, тому суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою докази, висновки чи неспростовані презумпції факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення вважаю, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, тому провадження у справі у цій частині підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя

постановив :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова