ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3298/21 Номер провадження 33/814/205/22Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., з участю: секретаря судового засідання Владімірова Р.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 16 березня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 16 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривен 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Цією постановою, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 21.11.2021 року, близько 03 год. 44 хв., в м. Полтаві по вул. Анатолія Кукоби, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2705 434, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» у лікаря нарколога. Висновок №473 від 21.11.2021року, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Цими діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскарживОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 16 березня 2022 року, а провадження у справі закрити. Вважає, що оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм чинного законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що 21.11.2021 року його транспортний засіб зупинено працівниками поліції без будь-яких правових підстав. Вказує, що відеозапис наданий працівниками поліції не є безперервним, що суперечить Інструкції, затвердженої МВС №1026 від 18 грудня 2018 року. Також, під час розгляду справи судом першої інстанції не було допитано працівників поліції, які складали відносно нього адміністративний протокол, а також лікаря, який проводив його огляд на стан сп`яніння. Посилається на те, що при прийнятті рішення, він не зміг бути присутнім у судовому засіданні, оскільки являється працівником стратегічного підприємства ДП «Полтавський КХП», яке у військовий час працює безперервно у декілька змін.

Також зазначив, що судом не взято до уваги той факт, що він особисто здійснює перевезення продуктів харчування, а тому позбавлення його прав керування у даний час несе великі труднощі та загрозу для стратегічного підприємства харчової промисловості, позбавляючи в першу чергу харків`ян вчасного отримання гуманітарної допомоги від їхнього підприємства.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів справи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, результатом тестування на алкоголь приладом газоаналізатор драгер ARLM 0365, результат позитивний 1,43 %(а.с.2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких 21.11.2021 року їх було залучено в якості свідків під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 результат огляду склав 1,43%, та водій ОСОБА_1 з результатом не погодився, та йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі у лікаря нарколога на що він погодився (а.с.5-6), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №473 від 21.11.2021 року відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6) та іншими доказами в їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою та не протирічать одне одному,були повно та всебічно оцінені та досліджені судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку є належними та допустимими.

Доводи апелянта про те, що його транспортний засіб був незаконно зупинений працівниками поліції, є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 2.4 ПДР України водій на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

За правилами ч.ч. 1-3 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.п.2-7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський, в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Твердження апелянта про те, що запис з відеозапис не є безперервним є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано лише ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: керування ОСОБА_1 транспортним засобом та виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння у правопорушника.

Зафіксовані даними камерами обставини підтверджують ті обставини, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення роз`яснювались права, передбачені чинним законодавством. Також, при проходженні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» були присутні сторонні особи в якості свідків, які зафіксовані на відеозаписі, про що міститься зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення та надані їх письмові пояснення.

Крім того, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що він дійсно проходив огляд на стан сп`яніння на місці та з результатом не погодився, після чого проходив огляд безпосередньо в медичному закладі, де було складено відповідний висновок про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Також, ОСОБА_1 підтвердив, що на даному відео його автомобіль та він керував ним.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було допитано працівників поліції, які складали відносно нього адміністративний протокол, а також лікаря, який проводив його огляд на стан сп`яніння є також необґрунтованими, оскільки працівниками поліції обставини по вказаній справі були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, та іншими доказами в їх сукупності.

Крім того, лікар-нарколог ОСОБА_4 надав до суду заяву з копією акта медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, в якому зазначив, що він дійсно проводив медичний огляд на стан сп`яніння 21.11.2021 року о 04 год.28 хв. №473 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Висновок огляду особа ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок підтримував.

Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та порушень закону, які були б підставою для скасування чи зміни постанови судді районного суду не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

ПостановуЛенінського районного суду м. Полтави від 16 березня 2022 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин