Справа № 545/149/22
Провадження № 3/545/197/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2022 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., за участю секретаря судового засідання Безгубенко Є.В., прокурора Кармазіна М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Панченко О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтави, громадянки України, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , працює на посаді молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони ДУ « Полтавська установа виконання покарань № 23 »,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи звільненою 30.08.2021 року з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ « Полтавська виправна колонія № 64», маючи спеціальне звання рядового внутрішньої служби, відповідно до підпункту « д » пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ « Про запобігання корупції », примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ « Про запобігання корупції », в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування ( до 28.09.2021 року ), а саме о 14-29 год. 06.10.2021 року подала на офіційний веб-сайт Національного агенства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`яз ану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями ( декларація при звільненні ), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнала . Вказала, що правопорушення нею вчинене не умисно, на займаній посаді працювала незначний час ( 13 днів ), перебувала на випробувальному

терміні та звільнилася за станом здоров`я. Під час влаштування на посаду та звільнення про необхідність подачі декларації після звільнення не повідомлялася та не пам`ятає, які документи підписувала під час отримання нею трудової книжки. Після звільнення займалася своїм здоров`ям та пошуком нової роботи. Під час працевлаштування на нову посаду 06.10.2021 року у відділі кадрів їй повідомили, про те що нею не було подано при звільненні необхідну декларацію. У зв`язку з чим відразу на її прохання працівники відділу кадрів допомогли подати декларацію ( за теперішнім місцем роботи ). Крім того, в той же день звернулася до НАЗК та повідомила про вказаний факт несвоєчасної подачі декларації. Зазначені обставини свідчать про відсутність умислу в її діях.

Прохала провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Панченко О.О. в судовому засіданні вказала, що Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області ДСР НП України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки декларацій, ОСОБА_1 не отримувала повідомлення від НАЗК про факт неподання декларації, її вина у формі умислу відсутня, оскільки остання з невеликою затримкою у часі її подала та, крім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 знала про обов`язок подачі окремої декларації перед звільненням . Також прохала провадження по справі закрити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що з огляду на матеріали справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є доведеною.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Наказом ДУ « Полтавська виправна колонія № 64 » від 16.08.2021 року за № 169/ОС-21 ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ « Полтавська виправна колонія № 64 » з 17.08.2021 року.

Наказом № 170/ОС-21 від 16.08.2021 року ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання рядовий внутрішної служби.

Наказом № 179/ОС-21 від 27.08.2021 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за власним бажанням з 30.08.2021 року.

Суб`єкти декларування особи, зазначені у п. 1, п.п. « а » і « в » п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України « Про запобігання корупції », інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЗУ « Про запобігання корупції », особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пп.2 п. 2 Р.2 Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 449/21 від 23.07.2021 року « Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування » та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 ЗУ « Ппро запобігання корупції » не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм дає підстави прийти до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання декларації без поважних причин, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що бере участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації перед припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Аналогічні роз`яснення містяться у п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017р., де зазначено, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, на умисну форму вини і на наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення, звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року по справі №1-27/2010.

Зазначене вище також підтверджується і положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких під корупцією слід розуміти використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не мала умислу на несвоєчасне подання декларації при звільненні.

Про відсутність умислу також свідчить той факт, що декларацію особи , що припиняє діяльність , пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала на офіційний веб-сайт НАЗК 06.10.2021 року, тобто із незначною затримкою у декілька днів та самостійне її звернення до НАЗК із повідомленням про ненавмисну невчасну подачу декларації, що підтверджується скріншотами з електронної пошти.

Вважаю, що ні з матеріалів справи не вбачається, ні прокурором в судовому засіданні не надано додаткових доказів на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а також про наявність у неї відповідного корисливого або іншого особистого інтересу, чи інтересу третіх осіб.

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази направлення ОСОБА_1 . Національним агентством з питань запобігання корупції письмового повідомлення про факт неподання нею декларації, згідно вимог ч. 2 ст. 51-2 ЗУ « Про запобігання корупції ».

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому зазначене виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували викладене, матеріали справи не містять, а враховуючи вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, відсутність доказів, що в діях ОСОБА_1 був умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації особою, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, беручи до уваги, що суд не має права відшукувати докази на користь обвинувачення, вважаю за необхідне провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, ст.ст. 7,283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський райсуд протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя О.Г. Путря