ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2022 Справа №607/4448/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за статтею 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2022 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 057438 від 31 березня 2022 року, 31.03.2022 о 12 год. 20 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. Живова, 7 в м. Тернополі, в районі зупинки громадського транспорту «Автовокзал» здійснив незаконний обмін валютних операцій, як засобів платежу, а саме купив у громадянки ОСОБА_2 20 (двадцять) Євро, по курсу 35,50 гривень за один Євро, за що заплатив їй 710 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину в інкримінованому йому правопорушенні та пояснив, що 31 березня 2022 року його зупинили співробітники поліції після чого пред`явили йому обвинувачення, що він здійснив незаконний обмін валютних операцій, а саме купив у громадянки ОСОБА_2 . 20 Євро за 710 гривень. На що він поліцейським повідомив, що жодних незаконних дій не вчиняв, на що останні відповіли - відео обміну валюти зафіксовано на відеокамеру. На його прохання надати відео та взагалі ознайомити з матеріалами, що лежать в основі пред`явленого обвинувачення, поліцейські відмовили, зазначивши, що не потрібно боятися, йому нічого не буде, з матеріалами можна буде ознайомитися в суді. Після цього склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 162 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, доходжу таких висновків.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю за не підтвердженням долученими доказами в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Статтею 162 КУпАП передбачено відповідальність за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту та валютні операції» торгівля валютними цінностями здійснюється виключно через уповноважені установи, які отримали ліцензію на таку діяльність відповідно до статті 9 цього Закону.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, не має жодних доказів того, що відповідний суб`єкт зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не має ліцензії на торгівлю валютними цінностями.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Більш того, в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ст. 162 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини:

- які суспільні відносини у сфері обігу валютних цінностей порушено (об`єкт);

- в чому виражається діяння особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (здійснення незаконного скуповування, продажу, обміну, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави) (Об`єктивна сторона правопорушення);

- суб`єкт адміністративного проступку - фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку;

- суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на жодну норму права, яка регулює відносини обігу іноземної валюти в Україні, з протоколу не вбачається за можливе визначити якого припису законну ОСОБА_1 не дотримався.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №057438 від 31.03.2022 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Що стосується речових доказів по справі, а саме 20 (двадцять) Євро, які відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №057438 від 31 березня 2022 року вилучено для тимчасового зберігання, що стверджується квитанцією №002710 від 04.04.2022, Суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст.265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

За наведених обставин, приходжу до висновку про необхідність вирішення питання щодо речових доказів по справі, які підлягають поверненню володільцеві.

Відтак, речові докази, а саме 20 (двадцять) Євро, які вилучені згідно квитанції №002710 від 04.04.2022, керуючись положеннями ч. 1 ст. 265 КУпАП, слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 162, 247, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу, порушену відносно ОСОБА_1 за ознаками ст. 162 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20 (двадцять) Євро, які згідно постанови від 31.03.2022 здано на депозитний рахунок УФЗБО ГУ НП у Тернопільській області повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у випадках передбачених ст. 287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

СуддяВ. М. Позняк