Справа № 550/1300/21
Провадження № 3/542/71/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Нестеренко О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Курінного А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 1 статті 130 КпАП України,

в с т а н о в и в :

17 січня 2021 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КпАП України.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 020856 від 11.12.2021 зазначено, що 10.12.2021 о 23 год. 47 хв. на 385 км. а/д Київ-Харків-Довжанський М-03 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зокрема, зазначив, що був зупинений працівниками поліції, бо не увімкнув показчик повороту. Вказав, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції сказали, що він перебуває у стані сп`яніння. Пояснив, що прилад Драгер йому для продуття не надали, не пояснивши причин, а почали схиляти до відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння. Посилався на те, що працівники поліції ствердно зауважили про те, що протокол про адміністративне правопорушення все-одно буде складено, але у випадку продуття алкотесту, вони ще й заберуть транспортний засіб, тому запропонували відмовитись у проходженні огляду. Зауважив, що працівники поліції спровокували правопорушення, а також вказав, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а погодився відмовитися у проходженні огляду для того, щоб не забрали автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що в той день, коли вони разом з ОСОБА_1 їхали з роботи, були зупинені працівниками поліції, які позаду рухалися на автомобілі. Зазначив, що після цього поліцейські пояснили причину зупинки їх транспортного засобу- неувімкнення показчика повороту та сказали, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що після цього працівники поліції запропонували скласти адмінпротокол про відмову у проходженні огляду, на що ОСОБА_1 погодився. Зазначив, що прилад Драгер працівники поліції не надавали та повідомили про те, що за відмову від проходження огляду автомобіль на штрафмайданчик забирати не будуть. Також вказав, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв перед тим, як сісти за кермо, ознак сп`яніння під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції у нього не було.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що коли вони разом з ОСОБА_1 рухалися на автомобілі з роботи, були зупинені працівниками поліції, які повідомили причину зупинки та зауважили, що водій перебуває у стані сп`яніння. Вказав, що ОСОБА_1 погодився продути прилад Драгер, проте працівники поліції його не надали. Зазначив, що після цього поліцейські запропонували скласти матеріали за відмову у проходженні огляду, бо у разі продуття приладу Драгер у ОСОБА_1 заберуть автомобіль. Також вказав, що в той день він був разом з ОСОБА_1 та повідомив, що останній протягом дня алкогольні напої не вживав, ознак сп`яніння на момент спілкування з працівниками поліції не мав.

Узагальнені доводи в судовому засіданні захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Курінного А.С.. містять посилання на те, що працівники поліції спровокували відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також, погрожували забрати транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 . З огляду на провокацію з боку працівників поліції вважав, що всі здобуті докази на підтвердження вчинення правопорушення ОСОБА_1 є недопустимими, а матеріали про адміністративне правопорушення оформлені з порушенням вимог закону. Крім того, зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, оскільки він був позбавлений можливості усвідомлювати та передбачити протиправність своєї поведінки та не міг передбачити яке саме діяння може призвести до суспільно-небезпечних наслідків. Вказував, що попри зазначення у направленні на огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 туди не доставляли, що підтверджується копією відповіді КНП «Чутівська центральна лікарня», а саме направлення водію не було вручено. Зазначив, що посадова особа, яка склала протокол не є уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення. З огляду на це просив суд визнати недопустимими докази: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , диск з відеозаписом, оскільки вони отримані з істотним порушенням прав та свобод людини та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 з підстав відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Подане письмове клопотання від 01.03.2022 про витребування доказів захисник Курінний А.С. в судовому засіданні 18.04.2022 просив залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, покази свідків, дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд дійшов до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 10.12.2021 о 23 год. 47 хв. на 385 км. а/д Київ-Харків-Довжанський М-03 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зазначене підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 020856 від 11.12.2021, наданим відеозаписом, письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Обставини та факти, які б давали підстави суду вважати, що такі докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не мають суперечностей та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Так, пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі- ПДР), що кореспондується з п. 1.9 ПДР на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п. 2.5 ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, а також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

У відповідності до частини 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 2, 3 Розділу І Інструкції).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 Порядку).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає у разі, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до виписаних у статтях 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та в закладі охорони здоров`я, поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості їх застосування у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу Х Інструкції № 1395).

Так, з наданого до суду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано у присутності двох свідків пройти огляд для визначення стану сп`яніння з допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. Після цього йому поліцейські запропонували пройти такий огляд у медичному закладі. Однак, від проходження такого огляду ОСОБА_1 теж відмовився.

З наведеного вбачається, що поліцейськими під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення було дотримано вимог положень, визначених статтею 266 КпАП України, Порядком та Інструкцією.

Водночас, ознаками об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1-4 ст. 130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або відмови від проходження огляду у визначеному законом порядку, а наявність відеозапису події, або свідків є обов`язковою.

Судом встановлено, що поліцейськими було дотримано вимог закону щодо належного доказового забезпечення вказаних обставин.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи з огляду на те, що вони в повній мірі спростовані наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою і не мають протиріч, а таку позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює як усталену модель захисту, форму реалізації права на захист і бажання уникнути адміністративної відповідальності і стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Так, суд вважає надуманими та не підтвердженими належними та допустимими доказами доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника про те, що працівники поліції спровокували ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Так, наданий та досліджений в ході судового розгляду відеозапис містить розмову поліцейського щодо подальшої долі транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Водночас, провокації вчинення адміністративного правопорушення, що містить ознаки складу ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на переконання суду, зазначений відеозапис не містить. За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання здобутих працівниками поліції доказів недопустимими, зокрема, з підстав, зазначених стороною захисту.

Суд звертає увагу на положення ст. 267 КУпАП, якими визначено, що адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Надаючи оцінку письмовим поясненням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд зазначає, що відсутні підстави вважати їх недостовірними, оскільки вони підтверджується сукупністю інших доказів, у тому числі відеозаписом правопорушення, де зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду саме у присутності двох свідків.

При цьому, слід зазначити, що стороною захисту письмові пояснення свідків належними та допустимими доказами не спростовані.

Суд також критично ставиться до показів допитаних в судовому засіданні свідків, оскільки вони є непереконливими, спростовуються як письмовими доказами, так і відеозаписами, відтвореними в судовому засіданні, які узгоджуються між собою і не мають протиріч. Крім того, на переконання суду, такі покази свідків свідчать про намагання допомогти ОСОБА_1 пом`якшити чи уникнути відповідальності.

Крім того, суд зауважує, що об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення складає відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою на те посадовою особою суд вважає надуманими та не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Так, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За змістом положень ст. 255 КУпАП протоколи про правопорушення у справах про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Відповідно до п. 9, 15, 18 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень). До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 3, 5 Розділу І, п. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, підрозділ поліції - підрозділи Департаменту патрульної поліції та територіальні (відокремлені) підрозділи територіальних органів поліції, працівники яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою, сьомою - дев`ятою статті 121, частинами п`ятою і сьомою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною третьою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено інспектором взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Детюком Русланом Валентиновичем.

При цьому, з аналізу наведених положень слідує, що закон не містить вимоги до працівників поліції під час направлення матеріалів про адміністративні правопорушення направляти до суду докази наявності у них повноважень на складення протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, в судовому засіданні захисник просив залишити без розгляду клопотання про витребування доказів, подане на підтвердження своїх доводів щодо відсутності повноважень у особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення на вчинення відповідних дій.

Разом з тим, доказів щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою на те посадовою особою стороною захисту до суду не надано.

За таких обставин, з огляду на наведене, суд не знаходить підстав для висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складений неуповноваженою на те посадовою особою.

Між тим, суд вважає слушними доводи сторони захисту щодо невручення ОСОБА_1 працівниками поліції письмового направлення на огляд у медичному закладі.

Так, судом встановлено, що надане до протоколу про адмінправопорушення письмове направлення водія ОСОБА_1 не містить відомостей про його отримання особою, направленою на огляд. Вручення такого направлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не підтверджується також дослідженим відеозаписом.

Проте, зазначена обставина на висновки суду не впливає, не спростовує факт вчинення правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 020856 від 11.12.2021, у ОСОБА_1 було вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 (а.с. 1).

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, з урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454,00 грн.

Водночас, у контексті оцінки доводів учасників справи суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів, суд вважає, що ключові доводи, аргументи та докази у справі отримали достатню оцінку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 7, 9, 23, 24, частиною 1 статті 130, статтями 276-279, 280, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) грн.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повний текст постанови проголошено о 13 год 00 хв 19 квітня 2022 року.