ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кошельникової Богдани Сергіївни на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 03 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454, 00 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 30.10.2021р. о 00-35 год. в м. Черкаси по вул. Благовісна, 170, керував автомобілем Jeep Compas д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та проведенні медичного огляду у медичному закладі, водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 - адвокат Кошельникова Б.С. подала апеляційну скаргу в якій просила постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.12.2021 р. в справі № 712/12285/21 скасувати та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Одночасно, просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови, так як пропущений з поважних причин, оскільки не отримувала оскаржувану постанову в засіданні від 03.12.2021 р. Постанова з`явилась в ЄДРСР 06.12.2021 р. в кінці робочого дня, а фактично скаржник ознайомився з нею 07.12.2021 р.

Апеляційні вимоги мотивувала тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що міститься у матеріалах справи, є доказом порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Крім того, суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б перешкоджали розгляду справи.

Зазначає, що факт ухилення ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння не знаходить підтвердження в показаннях будь-яких свідків, адже складання протоколу відбувалось без їх участі, що складає собою порушення вимог законодавства, графа «свідки» в протоколі є пустою. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено виключень в даній нормі - не зважаючи на відеофіксацію огляду на стан алкогольного сп`яніння свідки мають бути залучені для огляду особи на стан алкогольного сп`яніння в будь-якому випадку.

Наголошує, що у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов`язковою, однак такі докази відсутні. Також матеріали справи не містять інформації про те, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тобто відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння.

Також зауважує, що до матеріалів адміністративної справи долучений диск з матеріалами відео фіксації вчиненого адміністративного правопорушення, однак даний доказ не може визнаватись належним та допустимим з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, а у протоколі номер технічного засобу взагалі не зазначено, що не дає підстав використати ці матеріали, як доказ; відеозапис постійно переривається та не є постійним, часто змінюється лише пустий простір, через вечірній час оглядовість та якість відео не дає зробити висновок про належність огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт просила суд звернути увагу на поведінку працівників поліції при спілкуванні із ОСОБА_1 , оскільки з відеозапису вбачається, що останні вели себе так, що ніби його вина вже доведена, хоча в даній категорії справ діє презумпція невинуватості. Працівники поліції неодноразово вели себе некоректно, вживали нецензурну лексику.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що скаржниця не отримувала оскаржувану постанову в засіданні від 03.12.2021 р. Постанова з`явилась в ЄДРСР 06.12.2021 р. в кінці робочого дня, а фактично скаржниця ознайомилась з нею 07.12.2021 р., вважаю справедливим визнати названі причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

Щодо клопотання адвоката Кошельник Б.С. про відкладення судового засідання у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вважаю наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Захисник Кошельник Б.С. 06.04.2022 року на електронну адресу суду апеляційної інстанції надіслала клопотання про відкладення розгляду справи відносно ОСОБА_1 , з підстав її перебування у день розгляду справи за кордоном, при цьому будь-яких підтверджуючих документів вказаного не надала. Також вважаю необхідним зазначити, що це вже не перше клопотання адвоката про перенесення судового засідання в даному провадженні. Тому такі дії сторони захисту розцінено судом, як затягування розгляду справи про адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 для уникнення останнім відповідальності за подію, яка відбулась у жовтні 2021 року.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.252,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 128768 від 30.10.2021 року підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується: - даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№128768 від 30.10.2021 (а.с.1); - рапортом інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції Н.Лук`яненко (а.с.3); - даними відеозапису із нагрудної камери інспектора поліції (а.с.5), де зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, переглянувши у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції наявне у матеріалах справи відео з місця події, суддя апеляційного суду переконався, що суддя місцевого суду цілком обґрунтовано встановив, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд доходить висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 , - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33,34,35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Кошельникової Б.С. щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, то такі не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження та спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .

Факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Посилання адвоката на відсутність свідків під час складання адміністративних матеріалів є безпідставними, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, згідно із вимогами ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Оскільки матеріали справи містять відеозапис подій, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, наявність свідків є необов`язковою.

Доводи апелянта, щодо відсутності в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, судом не приймаються до уваги, оскільки в даному випадку, об`єктивною стороною ч.1 ст.130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Будь-які інші доводи адвоката, викладені в апеляційній скарзі, сприймаються судом як позиція сторони захисту спрямована на уникнення покарання, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Кошельниковій Богдані Сергіївні строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 03 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кошельникової Богдани Сергіївни залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 03 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко