П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.04.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

21.09.2021 року о 09 год. 45 хв. у м. Львові по вул. Стрийська, 248, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110217, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (вузькі зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, тремтіння пальців рук) та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний реєстратор № 1313.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що не перебував в стані наркотичного сп`яніння, а адміністративні матеріали щодо нього безпідставно складені працівниками поліції. В останнє судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відтак, відповідно до положень ч.2 ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 , оскільки провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не вимагає обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності за вказаною статтею.

Адвокат Бартків І.Б., що діє на підставі укладеного з ОСОБА_1 договору від 24.11.2021 року про надання правової (правничої) допомоги, в судовому засіданні наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 заперечив та у зв`язку з цим просив суд закрити провадження у справі. При цьому, наголосив, що направлення на огляд у медзаклад на предмет виявлення стану наркотичного сп`яніння, яке долучено до матеріалів справи, ОСОБА_1 не вручалось, протокол про адміністративне правопорушення від 21.09.2021 р. щодо ОСОБА_1 складений без обов`язкової участі двох свідків, а сам ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом. Крім цього, вказав, що ОСОБА_1 в добровільному порядку, самостійно звернувся до спеціалізованої медичної установи та здав необхідні аналізи на виявлення наркотичних речовин, і за результатами проведених лабораторних досліджень наркотичних речовин у досліджуваних біологічних зразках не було виявлено. Наведені обставини, на думку захисту, свідчать про порушення процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння та процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є підставами для закриття провадження у справі.

Свідки працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які викликались за клопотанням сторони захисту, у судове засідання не з`явились, в своїх письмових заявах підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.09.2021 р., зокрема категоричну відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога після виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння (вузькі зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, тремтіння пальців рук). Водночас просили справу розглядати за їх відсутності, оскільки у зв`язку із введенням воєнного стану в державі вони переведені на посилений варіант несення служби і не можуть з`явитися до суду.

Заслухавши пояснення адвоката Бартківа І.Б., дослідивши матеріали справи, зокрема, оглянувши в судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер працівників УПП у Львівській області, та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що дії водія ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання винуватості особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.130 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №294226 від 21.09.2021 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 21.09.2021 року, згідно з яким для проходження відповідного огляду скеровується ОСОБА_1 , в якого поліцейським виявлені наступні ознаки наркотичного сп`яніння: вузькі зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, тремтіння пальців рук; відеозаписом з нагрудних камер працівників УПП, яким підтверджується час та обставини вчинення правопорушення, зазначені у вищевказаному протоколі.

При цьому, суд враховує, що відповідно до диспозиції частини 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову водія пройти у встановленому порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, проходження такого огляду на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а не його правом. Наведене кореспондується з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до яких водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Відповідно до п.2 р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі по тексту Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом п.4 р.І вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п.12 р.ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, за наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного сп`яніння відповідно до ознак, які визначені в Інструкції, огляд такого водія здійснюється в медичному закладі. На місці зупинки транспортного засобу, на що вказує захисник, такий огляд працівником поліції не проводиться. Останнім лише констатуються ознаки, які є підставою для скерування водія до закладу охорони здоров`я для проходження відповідного огляду. При цьому, визначення ознак стану сп`яніння у водія здійснюється шляхом спостереження таких поліцейським, законодавство не містить вимог щодо застосування для цього певних технічних засобів чи особливих методик.

У даному випадку з оглянутих в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції слідує, що останні вказали водію ОСОБА_1 на наявність в нього відповідних ознак стану наркотичного сп`яніння. Більше того, для перевірки і достеменної констатації факту наявності таких ознак у ОСОБА_1 працівниками поліції проводився тест, зокрема пропонувалось водію закрити на певний час очі, а в подальшому відкрити їх в умовах світла. Як було встановлено працівниками поліції в ході виконання вказаного тесту ОСОБА_1 , зіниці очей останнього не реагують на зміну освітлення. У зв`язку з цим ОСОБА_1 на виконання вимог ст.266 КУпАП та п.12 р.ІІ Інструкції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Відповідна пропозиція неодноразово оголошувалась ОСОБА_1 з роз`ясненням наслідків відмови від проходження такого огляду. Незважаючи на це, водій ОСОБА_1 висловив заперечення щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі і від такого огляду категорично відмовився.

Суд вважає неспроможними доводи захисту про те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була законною, оскільки ґрунтувалась на безпідставності зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . У зв`язку з цим суд вважає за необхідне наголосити, що згідно долученої до матеріалів справи постанови серії БАА №559582 від 21.09.2021 року ОСОБА_1 працівниками поліції притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 21.09.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Як підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні, дана постанова ним не оскаржувалась. Крім цього, на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, зафіксовано як працівники поліції вказували ОСОБА_1 на те, що в електронній базі даних немає відомостей про оформлення ОСОБА_1 страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що зумовлює потребу у перевірці відповідних даних. За наведених обставин немає підстав вважати зупинку працівниками поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , безпідставною. Також суд наголошує, що законодавство не надає водію право обумовлювати проходження огляду на стан сп`яніння за наявності передбачених для цього підстав певними умовами, застереженнями, зокрема щодо підстав зупинки транспортного засобу. Водій має вибір між двома варіантами поведінки: він або проходить такий огляд на вимогу поліцейського, або відмовляється від огляду, що становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В даному випадку ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Поліцейськими роз`яснювалося останньому, що такий огляд проводиться в спеціалізованому медичному закладі лікарем-наркологом, а остаточний діагноз констатується за результатами огляду лікаря і відповідними дослідженнями зразків біологічного середовища. Однак, водій ОСОБА_1 від такого огляду відмовився і пропозицію проїхати з поліцейськими до закладу охорони здоров`я категорично відкинув, щодо складання за результатами таких його дій протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, про можливість чого він попереджався працівниками поліції, він не заперечував. Відповідна відмова зафіксована на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, який здійснювався в безперервному режимі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП і за таких умов не потребує наявності двох свідків для підтвердження факту відмови, як на цьому наполягає захисник. При цьому, слід враховувати, що положення КУпАП мають вищу юридичну силу стосовно Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, на які посилається захисник. А тому, підлягають застосуванню саме положення КУпАП, які не передбачають обов`язковості залучення поліцейськими свідків в разі ведення безперервного відеозапису, що і було забезпечено працівниками поліції з долученням відповідного відеозапису до матеріалів адміністративного протоколу. Тому суд приймає відповідний оглянутий в судовому засіданні відеозапис, як належний і допустимий доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також суд критично оцінює твердження захисту, який посилається на проходження ОСОБА_1 за власною ініціативою огляду на стан наркотичного сп`яніння 11.10.2021 року у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», за результатами якого в сечі ОСОБА_4 не виявлено наркотичних речовин. На неспроможність вказаних доводів як підстави вважати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні інкримінованого йому правопорушення вказує те, що до медичного закладу водій звернувся через двадцять днів з часу складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, незалежно від результату проведеного дослідження ОСОБА_1 інкриміновано відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, а не перебування у стані наркотичного сп`яніння. Тому навіть негативний результат проведеного аналізу на вміст у сечі наркотичних речовин не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за наслідками виявлення відповідних ознак такого сп`яніння працівниками поліції, враховуючи, що такий огляд відповідно до положень ч.4 ст.266 КУпАП повинен бути проведений не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Також підлягає врахуванню те, що огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться за обов`язкової присутності поліцейського у визначеному порядку і згідно п.3 р.ІІІ Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, включає в себе не лише проведення лабораторного аналізу, але й безпосередній огляд лікарем-наркологом. За таких обставин немає підстав вважати, що самостійна здача ОСОБА_1 аналізу в медичному закладі заміняє собою проходження огляду водія на стан сп`яніння у порядку, визначеному ст.266 КУпАП та вищевказаною Інструкцією. З урахуванням наведеного в судовому засіданні було відмовлено стороні захисту у допиті лаборанта КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_5 , якою 11.10.2021 року проводилося лабораторне дослідження біологічних зразків, наданих ОСОБА_1 , адже показання такого свідка жодним чином не можуть стосуватися факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що мав місце 21.09.2021 року.

Як немотивовані суд оцінює твердження сторони захисту, наведені на обґрунтування своєї позиції про невинуватість ОСОБА_1 , стосовно невручення останньому працівниками поліції направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, а також невідсторонення водія від керування транспортним засобом. Суд звертає увагу захисника, що Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, вручення безпосередньо водію такого направлення на огляд не передбачено. Що стосується відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції підтверджується, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції ОСОБА_1 попереджено, що він не може продовжувати рух і керувати транспортним засобом. А отже, наведені захистом аргументи повністю спростовуються безпосередньо дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Оцінюючи вищевказані документи і матеріали, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною 1 ст.130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому, стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст.23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.