Справа № 308/696/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/387/20, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №332098 від 20.01.2020 та постави суду від 18.03.2020 вбачається, що 20.01.2020 об 11 год. 35 хв. в м.Ужгороді по вул.Слави,15 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Opel Combo» номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Renault Trafic» номерний знак НОМЕР_2 , що рухався назустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить постанови судді від 18.03.2020 скасувати та закриття провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не враховано його пояснень щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки протоколом про адміністративне правопорушення складеного відносно нього 20.01.2020 інспектором Бойко С.В., йому ставиться за провину порушення п.13.3 Правил дорожнього руху України, що полягало у тому, що саме він, керуючи транспортним засобом, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом під керуванням потерпілого ОСОБА_3 , що рухався назустріч. Однак вул.Слави в м.Ужгороді покрита новим асфальтовим покриттям, при цьому ніяких дорожніх розміток на дорогу не нанесено, ширина проїзної частини дороги є достатньою для вільного зустрічного роз`їзду легкових автомобілів, між тим, жодних дорожніх знаків щодо переваги у русі транспортних засобів, що рухаються зі сторони вул.Дендеші по вул.Слави, на даній ділянці дороги немає, тому рух автодорогою по вул. Слави в обох напрямках є

-2-

рівнозначним та водії користуються рівними правами як учасники дорожнього руху та несуть рівні обов`язки. Вважає, що саме водій ОСОБА_3 , що рухався на автомобілі в зустрічному напрямку, при роз`їзді наблизився до керованого ним транспортного засобу та допустив настання зіткнення, який може бути таким самим винуватцем ДТП. Окрім того, судом в основу доведеності його вини також покладено схему ДТП, яка на його думку складена неправильно та містить істотні неточності і суперечності. Також вказує на те, що працівниками поліції жодних свідків події не встановлювалось, понятих не залучалось, а протокол складався вже тоді, коли транспортні засоби знаходились в різних місцях, віддалених від місця події. Також вважає, що судом безпідставно не вжито додаткових заходів для забезпечення участі в розгляді справи іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 , а лише констатовано про його неявку вперше. Разом з тим, зазначає про необґрунтоване прийняття судом першої інстанції рішення про стягнення з нього судового збору, який на його думку, судом стягнуто незаконно.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_3 на розгляд справи не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268, 269 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 20.01.2020 об 11 год. 35 хв. в м.Ужгороді по вул.Слави, 15 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Opel Combo» номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Renault Trafic» номерний знак НОМЕР_2 , що рухався назустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачено ст.124КУпАП.

-3-

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції наступними доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 332098 від 20.01.2020 вбачається, що водій ОСОБА_1 20.01.2020 об 11 год. 35 хв. в м.Ужгороді по вул.Слави,15, керуючи автомобілем «Opel Combo» номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Renault Trafic» номерний знак НОМЕР_2 , що рухався назустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.1)

Викладені в протоколі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою місця ДТП (а.с.2).

Апеляційний суд відхиляє, як необґрунтовані доводи ОСОБА_1 про те, що схема ДТП містить неточності та суперечності, оскільки вбачається, що така складена працівником поліції у присутності ОСОБА_1 , ним підписана, а тому всі відомості, що вносились до схеми, були відомі всім учасникам дорожньо-транспортної пригоди, зауважень під час їх складання учасники не заявляли.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 20.01.2020, керуючи автомобілем «Opel» та рухаючись вниз по вул.Слави у напрямку вул.Дендеші, прийняв вправо, пригальмував, щоб пропустити зустрічний автомобіль, який рухався вгору, а саме автомобіль «Renault» номерний знак НОМЕР_2 , відпустивши гальма і продовживши рух до низу почув легкий стукіт об дзеркало. Зупинившись через декілька метрів він виявив подряпини (пошкодження лакофарбового покриття), а згодом подряпини на задньому лівому крилі зустрічного автомобіля.

У письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що 20.01.2020 об 11 год. 35 хв., він рухався по вул.Слави в м.Ужгороді уверх з боку вул.Дендеші та йому на зустріч рухався автомобіль «Opel» номерний знак НОМЕР_1 , з великою швидкістю у бік вул.Дендеші на спуск. Після чого відбулося зіткнення, а саме не дотримавшись бокового інтервалу дзеркалом (лівим) заднього виду об лівий бік його автомобіля «Renault» номерний знак НОМЕР_2 .

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вимогами пункту 13.3 Правил дорожнього руху України визначено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Отже, в порушення вимог Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем, що рухався назустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження

Зважаючи на наведені докази по справі, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав вважати наявні в матеріалах справи докази невірними і неналежними, немає, оскільки вони складені у відповідності до вимог законодавства та не спростовуються доводами наведеними в апеляційній скарзі .

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та

-4-

практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зокрема і ті, що зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія А, № 303А, п. 2958, а саме: «Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення».

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає доведеним той факт, що дії ОСОБА_4 , перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, що, в свою чергу, стало підставою для визнання його винуватим у вчиненні даної ДТП та притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

При оцінці зібраних по справі доказів апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційний суд розцінює як форму захисту і намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою, і які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми у даній справі.

В рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Розташування автомобілів на дорозі, яке зафіксоване на схемі місця ДТП, характер та локалізація механічних пошкоджень, дозволяють апеляційному суду зробити висновок, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Opel Combo» номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Renault Trafic» номерний знак НОМЕР_2 , що рухався назустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Наведені вище докази у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без дотриманням вимог Правил дорожнього руху України, а саме з порушенням п. 13.3 цих Правил.

Твердження ОСОБА_1 , що саме інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3 не дотримався безпечного бокового інтервалу при зустрічному роз`їзді, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

-5-

Доводи ОСОБА_1 про наявність саме в діях водія ОСОБА_3 порушень Правил дорожнього руху України, які він вважає такими, що знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, не може оцінюватися судом у даному провадженні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд враховує те, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у межах складеного щодо особи протоколу, у даному випадку - ОСОБА_1 , а питання щодо дій водія ОСОБА_3 не є предметом розгляду даної справи, відносно якого протокол про порушення ним Правил дорожнього руху України уповноваженим органом поліції не складався.

Доводи апеляційної скарги про те, що викладені в постанові суду обставини вчинення ДТП не відповідають дійсності, спростовуються матеріалами справи, перевіркою яких не встановлено порушень при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, призначати експертизи тощо; те, що ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, в тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2020, щодо нього,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: