Справа № 127/3456/22
Провадження № 3/127/927/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2022м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 18.01.2022 о 21.39 год. по вул. Келецькій, 122-а в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Fiat, д.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою жезла. Був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі та подальшого блокування руху у дворі будинку АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що він автомобілем не керував, надав свій автомобіль на прохання ОСОБА_2 , щоб той з`їздив до аптеки.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 18.01.2022 ввечері він вийшов до аптеки, зустрів у дворі ОСОБА_3 і попросив, щоб той підвіз його до аптеки, однак той повідомив, що не сяде за кермо, оскільки вже пив пиво, запропонував йому поїхати самому. Він поїхав у аптеку і повернувся у двір будинку, після чого до них підійшли працівники поліції.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 18.01.2022 у вечірній час він у дворі зустрівся зі ОСОБА_5 . До них підійшов ОСОБА_6 і попросив ОСОБА_3 підвезти його до аптеки, однак ОСОБА_7 повідомив, що вже пив пиво і не зможе поїхати, натомість запропонував ОСОБА_8 поїхати самому. ОСОБА_6 кудись поїхав, а через деякий час повернувся і до них підійшли працівники поліції, які почали говорити, що ОСОБА_7 не виконав вимогу про зупинку. ОСОБА_7 автомобілем не керував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

В якості винуватості ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення наданий рапорт КВ № 2 роти № 4 БУПП Радзівлюка Є. (далі Рапорт). За клопотанням ОСОБА_1 суд також дослідив записи з нагрудних камер поліцейських (далі Записи), які були приєднані до матеріалів справи (протоколу про адміністративне правопорушення), оформлених відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КпАП.

З оглянутих в судовому засіданні Записів випливає, що ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, однак заперечував факт керування транспортним засобом. При цьому суд враховує, що з оглянутих у судовому засіданні Записів випливає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, посилаючись на те, що він автомобілем не керував. Відомості, зафіксовані на Записах, узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім наведеного, суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Як суд зазначив вище, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував факт здійснення керування транспортним засобом. Зазначені твердження ОСОБА_1 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також з оглянутими в судовому засіданні Записами. Натомість за результатами судового розгляду справи суд встановив, що транспортним засобом 18.01.2022 о 21.39 год. керував ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджений факт здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом, а отже і не підтверджена його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Разом з тим, суд вважає за доцільне належним чином завірені копії матеріалів справи направити до патрульної поліції для вирішення питання щодо доцільності адміністративного переслідування ОСОБА_2 , який, як встановив суд у судовому засіданні, не виконав вимогу про зупинку.

Керуючись статтями 122-2, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Належним чином завірені копії матеріалів справи направити до Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області для вирішення питання щодо доцільності оформлення адміністративного протоколу щодо ОСОБА_2 .

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: