Справа № 521/8969/21
Провадження № 3/521/123/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , посвідка на постійне проживання: № НОМЕР_2 , від 05.11.2021 року, орган видачі 5103, посвідчення водія НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_2 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021 року о 01 годині 25 хвилин, в місті Одесі, по вул. М. Малиновського, буд. 53, водій ОСОБА_1 , керував т/з Volkswagen Golf, р. н. НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з ротової порожнини.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП було складено протокол, серії ААБ № 021240, від 08.06.2021 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини водія до суду надані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 021240, від 08.06.2021 року, відеозаписи з місця події та інші документи.

Згідно до довідки інформаційного порталу Національної поліції, станом на 10.06.2021 року, протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянин ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався (а. с. 1).

Суд неодноразово призначав розгляд справи.

Про явку до суду, особа, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 021240, від 08.06.2021 року, ОСОБА_1 повідомлявся, шляхом направлення повісток на ту адресу, яка ним була вказана при складенні відносно нього протоколу (а.с. 10, 13, 14, 20, 38, 39, 40, 46, 52-55, 56).

Про дату, час та місце розгляду справи на 08.02.2022 року ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить власноруч складена розписка про явку до суду (а. с. 60)

Проте, у судове засідання, призначене на 08.02.2022 року водій ОСОБА_1 не з`явився.

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання граничних та розумних строків розгляду справи, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, не з`явився в судове засідання, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи міститься клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Мангул П.М., про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, представник вказав, що при оформленні матеріалів справи співробітниками поліції було проігноровано вимоги п.6 Розділу другого Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України, від 07.11.2015 року, згідно якої, як вказав представник Мангул П.М. , огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці знаходження транспортного засобу в присутності двох свідків (а.с.49).

Проте, з указаним представником особи, стосовно якої складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , суд погодитись не може.

Також, суд звертає увагу представника ОСОБА_1 на той факт, що на час оформлення адміністративних матеріалів справи, - 08.06.2021 року, до положень Інструкції, затвердженої Наказом МВС України № 1395, від 07.11.2015, були внесені зміни.

Крім того, стосовно цих тверджень представника - ОСОБА_1, суддя також зазначає наступне.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Отже, як вбачається з наведеного, присутність двох свідків передбачено лише у разі, неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Тобто, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення є кодифікованим нормативно-правовим актом, який прийнятий Верховною Радою Української РСР та має вищу юридичну силу.

Постанови Кабінету Міністрів України за своїм характером є підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2, 4 Листа Міністерства Юстиції України N 758-0-2-08-19, від 26.12.2008 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії», у разі існування суперечності між актами, прийнятими різними за місцем в ієрархічній структурі органами - вищестоящим та нижчестоящим, застосовується акт, прийнятий вищестоящим органом, як такий, що має більшу юридичну силу.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом, перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що Кодексом України про адміністративні правопорушення, як актом, що має вищу юридичну силу, не передбачено обов`язок співробітника поліції проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

Крім того, суд звертає увагу на те, що, згідно до ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Однак, при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 , від нього не надійшло заяв про те, що він бажає пройти огляд на стан його сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Крім того, у відповідності до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306, від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, згідно матеріалів справи, в порушення зазначеної вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан його сп`яніння.

Тобто, згоди на проходження огляду на стан його сп`яніння, водій ОСОБА_1 не надав, а тому співробітниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення не за фактом перебування водія у стані сп`яніння, а за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів наданих до суду, суд зазначає, що співробітниками поліції було дотримано діючих норм права при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 , оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення долучені відеозаписи з місця події, а тому складення протоколу у присутності двох свідків, у даному випадку заканодавством не вимагається.

Також, представник ОСОБА_1 , адвокат Мангул П.М. вказав, що «на долученому до матеріалів справи відеозаписі з боді-камери № 1879, зафіксовано як рухається автомобіль Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_5 , як він зупиняється, як з машини виходить особа» в цивільному - ОСОБА_1 , «до них підходять декілька осіб одягнутих в поліцейську форму» (а.с.49).

Отже, наведене вказує на те, що представником особи, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не заперечується та не оспорюється факт керування 08.06.2021 року після 01 години, ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_5 , до його зупинки, співробітниками поліції.

Однак, як вказує представник, на відеозаписі не зафіксовано про що спілкуються цивільні особи та співробітники поліції, в тому числі, не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Проте, вказане адвокатом Мангул П.М., повністю спростовується матеріалами справи, зокрема, наданими до суду, відеозаписами.

Так, під час розгляду справи, суддею було вивчено наданий до суду DVD-носій з відеозаписами з місця події.

З досліджуваних відеозаписів вбачається, що в теці з найменуванням «1879», містяться відеозаписи з місця події.

На відеозаписі з найменуванням 01879@235310 зафіксовано 08.06.2021 року факт зупинки співробітниками поліції транспортного засобу Volkswagen Golf, р. н. НОМЕР_4 , за кермом якого, як згодом було встановлено співробітниками поліції, та не оспорюється представником особи, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, перебував саме громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту іншого відео-запису з найменуванням 01879@285310 вбачається як ОСОБА_1 неодноразово проігнорував пропозицію співробітника поліції щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, законодавцем перебачено відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Відмова від такого огляду є самостійним та закінченим складом адміністративного правопорушення.

Отже, як вбачається з наведеного, дії ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписах, були правильно розцінені співробітником поліції, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе звернутися до офіційних відкритих джерел інформації, які наявні в мережі Інтернет.

Так, згідно до сайту онлайн-версії «Словника української мови в 11 томах» (режим доступу: http://sum.in.ua), поняття «Ухилятися» (ухилитися) від [прямої] відповіді - навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше (Словник української мови: в 11 томах. - Том 10, 1979. - Стор. 527).

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку із не наданням згоди ОСОБА_1 на проведення такого огляду.

Крім того, згідно до наданих відеозаписів, водій ОСОБА_1 мав достатньо часу та можливості виконати вимогу співробітників поліції про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, огляд на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 так і не пройшов.

Окрім того, під час розгляду справи, 27.01.2022 року до канцелярії суду ОСОБА_1 подав заяву, в якій він вказав наступне: «выпил пива сил йехат на седмой небу, по дарогу, астанавили сотрудники и саставили пратакол» (а.с.58).

Отже, аналізуючи заяву ОСОБА_1 , надану ним до канцелярії суду, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 , відносно якого було складено протокол, серії ААБ № 021240, від 08.06.2021 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, фактично визнає вину, у скоєнні інкримінованого йому, правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 23, 33, 279, 283, 284, 287, 401 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , посвідка на постійне проживання: № НОМЕР_2 , від 05.11.2021 року, орган видачі 5103, посвідчення водія НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_2 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , посвідка на постійне проживання: № НОМЕР_2 , від 05.11.2021 року, орган видачі 5103, посвідчення водія НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір, у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук