Справа № 397/154/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2022 смт. Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Івченко П.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 057070 від 16.03.2022, 16.03.2022 о 14:00 год. по вул. Олізькій в с. Красносілля Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 211570» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився у установленому законом порядку, чим останній порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та вказав, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. При цьому пояснив, що працівники поліції приїхали на місце події, в той час коли автомобіль був у нерухомому стані та він дійсно вживав алкогольні напої, але після керування транспортним засобом. На момент керування транспортного засобу він перебував у тверезому стані та алкогольні напої не споживав, у зв`язку із чим і відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в судовому засіданні були досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 057070 від 16.03.2022, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1);

- письмові пояснення ОСОБА_2 відповідно до яких, 16.03.2022 до неї приїздив її співмешканець з ОСОБА_1 , який перебував за кермом автомобіля «ВАЗ 211570» д.н.з. НОМЕР_1 у п`яному вигляді (нестійка хода, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини), після чого вони поїхали у невідомому напрямку та вона викликала працівників поліції (а.с. 2);

- рапорти працівників поліції (а.с. 3,4);

- відеозапис, на якому зафіксовано, як працівники поліції приїздили на місце події, в той час, коли автомобіль «ВАЗ 211570» д.н.з. НОМЕР_1 перебував у нерухомому стані та біля якого перебував ОСОБА_1 разом із товаришами. У подальшому працівники поліції запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився (а.с. 5).

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вказаної норми КУпАП вказує на те, що особа несе відповідальність в тому випадку, якщо є доведеним такі складові, які є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: факт керування транспортним засобом особою; перебування особою, яка керує транспортним засобом у стані сп`яніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, у порушення вищенаведеного нормативно-правового акту, судом установлено, що матеріали справи не містять доказів щодо встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на відеозапису зафіксовано лише приїзд працівників поліції до автомобіля, який перебував у нерухомому стані та біля якого перебував ОСОБА_1 разом із товаришами.

Разом з цим, суд не може прийняти до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 та рапорт працівника поліції, оскільки вони не містять даних про те, що саме ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, який згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому не належить, та поїхав від будинку свідка в невідомому напрямку.

Таким чином, суд уважає, що матеріали справи не містять достатньо доказів для встановлення наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог закону, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, суті адміністративного правопорушення, мотивів і форми вини, фактів, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Також необхідно враховувати положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), в яких звернуто увагу на те, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 2.9А ПДР України, що не відповідає фабулі протоколу та матеріалам справи, відповідно до якого ОСОБА_1 ставиться у провину відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що у свою чергу є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, вказані обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, унеможливлюють прийти до обґрунтованого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , яке йому ставиться у провину.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 251, 254, 256, 266, 268, п. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя: /підпис/ П.О. Івченко

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області П.О. Івченко

Копію засвідчено «___»________________2022 року.