Провадження № 3/204/334/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Юшков М.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААБ №052105 від 16.12.2021, 03 листопада 2021 року о 00:30, в м.Дніпро, по вул.Робоча, буд.152, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, складеного лікарем спеціалізованого медичного закладу КП «ОМЦЛЗ» ДОР №4779 від 03.11.2021. Вчинив правопорушення повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 нез`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні адвокат Черевко Є.М. просив повернути справу на дооформлення, посилаючись на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції невірно кваліфікували дії ОСОБА_1 , а саме за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки на той час ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №052105 від 16.12.2021 (а.с.1);

- CD-диском, на якому зафіксовано проходження огляду в медичному закладі; факт складання адміністративного протоколу за присутності ОСОБА_1

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.11.2021 №4779, з якого вбачається, що 03.11.2021 ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с.3);

- повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 02.12.2021, яким підтверджується запрошення ОСОБА_1 до відповідного органу для складення протоколу та інших матеріалів (а.с.4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.12.2021, з яких вбачається, що 03.11.2021 він був доставлений в медичний заклад для здавання аналізів. В цей день під дією наркотичних речовин за кермом не знаходився. 16.12.2021 прийшов за запрошенням УПП в Дніпропетровській області, де його ознайомили з протоколом (а.с.5);

- рапортом співробітника поліції від 16.12.2021, з якого вбачається, що під час патрулювання 03.11.2021 приблизно о 00:30, було виявлено автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що не увімкнув покажчик повороту при здійсненні маневру повороту наліво. Зупинивши вказане авто з метою опитування водія і встановлення причини такої поведінки на дорозі та почавши спілкуватися з водієм, було виявлено, що особа, яка керувала автомобілем є ОСОБА_1 , має ознаки наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мовлення. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія було проведено у спеціалізованому медичному закладі. 16.12.2021 ОСОБА_1 прибув до УПП в Дніпропетровській області за запрошенням для складання протоколу про адміністративне правопорушення, так як результат огляду на стан наркотичного сп`яніння був позитивний згідно висновку лікаря КЦ ЦЛЗ ДОР за №4779. У приміщенні УПП в Дніпропетровській області відносно водія було складено протокол за ч.2 ст.130 КУпАП, так як порушення вчинено повторно протягом року. Посвідчення водія не вилучалось у зв`язку з його відсутності під час складання протоколу (а.с.6).

Також до матеріалів справи додано картки обліку адміністративного правопорушення на водія ОСОБА_1 , з яких вбачається, що: 29.10.2021 відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№334785 за ч.1 ст.130 КУпАП; 16.12.2021 відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№303797 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.7,8).

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного.

Питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії, а саме Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція). Відповідно п. 3 розділу І Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Крім того, відповідно до статті 35 КУпАП повторним визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №052105 від 16.12.2021 співробітниками поліції невірно кваліфіковано дії правопорушника ОСОБА_1 . Так за протоколом ОСОБА_1 інкриміновано правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. Проте, з карток обліку адміністративного правопорушення на водія ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи, вбачається, що відносно ОСОБА_1 29.10.2021 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№334785 за ч.1 ст.130 КУпАП та 16.12.2021 відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№303797 за ч.1 ст.130 КУпАП, проте даних про прийнятті рішення за цими протоколами на час складання протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП не було.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи доводи адвоката, щодо необхідності направлення матеріалів на дооформлення з метою можливої зміни частини статті 130 КУпАП, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено саме за ч.2 ст.130 КУпАП, внесення виправлень в протокол про адміністративне правопорушення законодавством заборонено, тому таке клопотання задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд робить висновок про доведеність виниОСОБА_1 у тому, що він 03.11.2021 дійсно керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП, а також безальтернативність санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.М. Юшков