Справа № 487/7575/21
Провадження № 3/487/53/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2022 року місто Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретарів судового засідання: Уманського І.В., Янковець Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проходить службу на посаді Командира взводу морської піхоти ВЧ А2802, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2

РНОКПП: НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 КпроАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААБ № 110814 від 06.10.2021 року, ОСОБА_1 , цього ж дня о 08-34 годині, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Індустріальна, біля будинку 1 у м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер» та в установленому законом медичному закладі відмовився.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпроАП України, а саме порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину в порушенні ПДР України не визнав, пояснив, що 16.10.2021 року приблизно о 08-34 год., він керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Індустріальна, біля будинку 1 у м. Миколаєві, був зупинений працівниками патрульної поліції, які в процесі спілкування запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. При цьому, поліцейський повідомив, що для проходження огляду потрібно зачекати деякий час (до 2-х годин), доки його колеги доставлять прилад для проведення огляду (газоаналізатор «Drager»). В свою чергу він, повідомив що поспішає на роботу, а тому не має змоги довго чекати.

У відповідь на зазначене, поліцейський запропонував скласти відносно нього протокол за порушення п. 2.5 ПДР України, після чого він матиме змогу аркинути місце зупинки, з чим він погодився.

При цьому працівником поліції йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в у установленому законом медичному закладі.

В свою чергу зазначив, що в момент зупинки працівником поліції він в стані алкогольного сп`яніння не перебував, а його відмова була обумовлена браком часу.

На підставі викладеного, просив провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мозжерін Ю.С. в судовому засіданні, посилаючись на порушення працівниками патрульної поліції "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яке полягало у неналежному забезпеченні ОСОБА_1 правом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, відсутність сукупності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки в супереч вимогам ст. 266 КпроАП України наданий працівниками поліції відеозапис з місця зупинки не відображає всієї процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, просив провадження по справі закрити.

У подальшому ОСОБА_1 та його захисник до судового засідання не з`явилися.

Вислухавши пояснення, ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КпроАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КпроАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5 ПДР України, передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 КпроАП України встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст.266 КпроАП України - огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, обов`язку водія пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції кореспондується його право пройти вказаний огляд, в одному з визначених законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2, 6 параграфу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Чи лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно до переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 , працівником УПП в Миколаївській області у встановленому законом порядку, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому, в порушення вищезазначених норм законодавства, водію не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом медичному закладі.

Разом з тим, інспектор УПП в Миколаївській області 1 взводу, 2 роти, 4 батальйону Бринзак Ю.В. , складаючи протокол ААБ№110814 від 06.10.2021 року, у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» зазначає, що ОСОБА_1 від проходження огляду, зокрема в медичному закладі, відмовився, що по своїй суті не відповідає встановленим обставинам справи.

Таким чином, судом встановлено порушення процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у відповідності до положень ст. 266 КпроАП України тягне за собою, визнання його недійсним.

Крім того, з урахуванням вище встановленого, суд приходить до висновку, що Протокол про адміністративне правопорушення ААБ№110814 від 06.10.2021, є неналежним доказом у справі, оскільки викладена в ньому об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпроАП України, не відповідає дійсним обставинам справи.

Суд будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпроАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п.п.2.5 ПДР України, при обставинах викладених у Протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№110814 від 06.10.2021, суд приходить до висновку, щодо відсутності у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпроАП України, а за такого провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 284 КпроАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпроАП України - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О. Притуляк