Справа № 461/7803/21 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1811/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю представника Львівської митниці Держмитслужби Сліпенка Сергія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галька Романа Васильовича, на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 32043 грн 69 коп., а також конфіскації товару, який вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №0995/20900/21 від 01.06.2021.

Конфісковано в дохід держави транспортний засіб «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », VIN-код НОМЕР_2 , з ключами запалення до нього та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання товару та транспортного засобу на складі митниці у сумі 51403 грн 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи в сумі 5491 грн 52 коп.

Згідно з постановою суду, 01.06.2021 о 01 годині 35 хвилин, в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Краковець Корчова» митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби, в напрямку «виїзд з України», в`їхав транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », VIN-код НОМЕР_2 , яким гр. України ОСОБА_1 слідував у приватну поїздку з України до Республіки Польща, в якості водія. У ході проведення візуального огляду транспортного засобу та опитування громадянина виникла підозра про наявність у автомобілі товарів, які є обмежені для переміщення через митний кордон України або підлягають обов`язковому декларуванню та митному оформленню. У зв`язку з цим, автомобіль було виведено зі смуги спрощеного митного контролю в спеціально відведене місце для проведення поглибленого огляду транспортних засобів, в ході якого у паливному баку та підлозі транспортного засобу було виявлено сигарети в загальній кількості 765 пачок, а саме: 1) сигарети з маркуванням "MARVEL BLUE", без акцизних марок України в кількості 378 пачок; 2) сигарети з маркуванням "COMPLIMENT BLUE", без акцизних марок України в кількості 324 пачки, 3) сигарети з маркуванням "COMPLIMENT VIOLET", без акцизних марок України в кількості 63 пачки. Доступ до товарів став можливий шляхом демонтажу металевої пластини, що закривала спеціально виготовлені порожнини в підлозі вказаного транспортного засобу (детальні розміри спеціально виготовленого сховища буде встановлено під час проведення експертизи). Про наявність даного товару при усному опитуванні громадянин України ОСОБА_1 не заявив та визнав його своєю власністю. Під час здійснення митного контролю був використаний набір слюсарських інструментів, дзеркало, ліхтарик та здійснювалось фотографування транспортного засобу та місць приховування товарів.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник Галько Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2021 року. Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, застосувавши ст. 22 КУпАП та обмежитись щодо нього усним зауваженням. В разі залишення постанови без змін в частині накладення стягнення, повернути ОСОБА_1 належний йому транспортний засіб марки Фольксваген модель Транспортер р.н. НОМЕР_4 , з ключами запалення до нього та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною.

Зазначає, що застосування покарання у виді накладення штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товарів, з конфіскацією зазначених товарів та конфіскацію транспортного засобу порушує справедливий баланс між загальними правилами декларування товарів та правом власності особи, тобто суперечить положенням ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, є не пропорційним, оскільки покладає на порушника ОСОБА_1 , індивідуальний надмірний тягар.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було враховано особу правопорушника та його майновий стан, той факт, що конфіскація транспортного засобу є позбавленням ОСОБА_1 засобів для існування, адже керування транспортним засобом і відповідно перевезення товарів і пасажирів є єдиною можливістю заробітку для нього.

У судове засідання апеляційного суду, яке було призначено на 16.03.2022 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Галько Р.В. не з`явилися, однак захисник подав клопотання у якому просив проводити розгляд справи без їхньої участі. З врахуванням цього, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у їхній відсутності.

Заслухавши представника Львівської митниці Держмитслужби Сліпенка С.В., який заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП регламентується, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та /або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Диспозиція ч.1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно зі ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші.

Висновок судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0995/20900/21 від 01.06.2021, згідно якого ОСОБА_1 зауважень до нього не мав; контрольним талоном для проходження по зеленому коридору; копією паспорта ОСОБА_1 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу; актом проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу з фототаблицею до нього; описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; висновком експертизи №-0148 від 25.06.2021; висновком експерта №2695/2902 від 02.09.2021.

Доведеність вини та кваліфікація дій правопорушника в апеляційній скарзі не оспорюються.

Щодо стягнення, з яким захисник не погоджується, то воно накладене судом з дотриманням вимог закону відповідно до санкції ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил із конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Її застосування унеможливлює виконання приписів ст. 33 КУпАП у частині врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника й застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення, яке передбачено санкцією ч. 1 ст. 483 МК України, врахувавши належні докази про вартість товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, які ніким не оспорювалися, належним чином умотивувавши судове рішення.

Тому, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.

Як вбачається з висновку експертизи № 2695/2902 від 02.09.2021 у заводську конструкцію кузова автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_2 внесено конструктивні зміни, а саме: встановлено у внутрішній об`єм вантажного відсіку декілька додаткових вертикальних та горизонтальних перегородок та перегородки із технологічними виступами, що призвело до творення у внутрішньому просторі пасажирського салону автомобіля між каркасом сидінь для другого рядку та конструктивними виступом панелі підлоги кабіни, у просторі для ніг пасажирів другого ряду спеціальної порожнини із окремим доступом, що не передбачено виробником.

Даний висновок підтверджує, що вищезазначений товар був прихований в спеціально виготовленому сховищі (тайнику).

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та його майновий стан, той факт, що конфіскація транспортного засобу є позбавленням ОСОБА_1 засобів для існування, - апеляційний суд з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд першої інстанції врахував передбачені ст. 33 КУпАП дані, які були наявні в матеріалах справи.

Окрім того, апелянтом до апеляційної скарги не долучено документів, які б свідчили чи надали підставу для застосування апеляційним судом вимог ст.22 КУпАП чи повернення конфіскованого автомобіля як єдиного засобу для існування ОСОБА_1 , оскільки конфіскація транспортного засобу «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », VIN-код НОМЕР_2 , з ключами запалення до нього та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виходячи з вимог абз.2 ч.1 ст.483 МК України за встановлених обставин справи (виявлення тайника) є безумовною.

На підставі наведеного вище, як такі, що не впливають на вид та розмір накладеного на ОСОБА_1 стягнення і не дають підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що накладення штрафу в розмірі вартості товару, з конфіскацією зазначених товарів та конфіскацією транспортного засобу порушує справедливий баланс між загальними правилами декларування товарів та правом власності особи, є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_1 індивідуальний надмірний тягар.

При цьому, апеляційний суд вважає, що в даному випадку відсутні обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчили б про малозначність такого, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття справи за малозначністю, відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Твердження захисника про незаконність судового рішення апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя місцевого суду врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та застосував таке згідно з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст. 483 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд визнає подану апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та закриття провадження у даній справі.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП та ст. 529 МК України, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галька Романа Васильовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк