Справа 303/979/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Гейруш В.Б., з участю правопорушника ОСОБА_1 , прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури Веремчука Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , розлученого, інваліда 3-ї групи, що має на утриманні дитину з інвалідністю, не працюючого,
- за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи звільненим 09.04.2020 з посади старшого оперативного чергового відділення бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 , будучи суб"єктом відповідальності за правопорушення, пов"язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції", без поважних причин, несвоєчасно 18.01.2022 опублікував на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції декларацію як суб"єкт декларування, який припинив діяльність, пов"язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.
В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що звільнився з посади старшого оперативного чергового відділення бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 за станом здоров"я та інвалідністю, у зв"язку з несприятливими сімейними обставинами, не обізнаністю та не ознайомленням його відповідальними посадовими особами військової частини із вимогами ЗУ "Про запобігання корупції" щодо обов"язку подання електронної декларації після звільнення, опублікував таку на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції 18.01.2022, умислу та мотивів на вчинення правопорушення не мав, що свідчить про відсутність в його діях суб"єктивної сторони правопорушення. З урахуванням даних про його особу, провадження у справі просив закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП.
Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП з підстав наявності факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 е-декларації та відстуності поважних причин неподання ним е-декларації у визначений законом строк, застосувавши мінімальне стягнення в межах, визначених ст. 172-6 ч.1 КУпАП
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні докази в їх сукупності, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність за вчинення цього правопорушення настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно частини другої статті 45 ЗУ "Про запобігання корупції" є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.
Абзацом першим частини другої статті 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017р. № 223-943/0/4-17 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.
Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.
У відповідності до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до ст. 172-6 ч.1 КУпАП положень ст.22 КУпАП закон не містить.
Суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.
З урахуванням вищевикладеного, характеру вчиненого правопорушення, обставин, при яких було вчинене адміністративне правопорушення, враховуючи особу ОСОБА_1 : який вперше притягується до адміністративної відповідальності, є учасником бойових дій на Сході України та учасником миротворчих операцій місії ООН у Ліберії з відзначенням його державними нагородами, інвалідом третьої групи, позитивних характеризуючих даних за місцем проходження служби, перебування на його утриманні дитини з інвалідністю, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність правопорушника суд вважає, що застосування такого виду стягнення як штраф відносно ОСОБА_1 буде надмірним тягарем для останнього та не буде відповідати ст. 7 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Керуючись ст.ст. 22, 172-6 ч.1, 283, 284, КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, закривши провадження по справі.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Мукачівського
міськрайонного суду В.Б.Гейруш