Провадження № 33/811/85/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., за участі ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Штинди О.В., та представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці Зирянова О.Ю. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 30 грудня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, обмежившись усним зауваженням, та закрито провадження у справі.

Вилучений, згідно протоколу №2215/20900/21 від 11.11.2021, товар - повернуто ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) або уповноваженій нею особі для вивезення за межі митної території України або для здійснення митного оформлення.

Згідно постанови, 11 листопада 2021 року в ході здійснення митного контролю міжнародних поштових відправлень, в зоні митного контролю ММПО СП «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Львівської митниці, під час проходження міжнародного поштового відправлення за № CV946760950US (CR380742254US) через рентген-телевізійну установку марки Rapiscan 528, №60549N19 (дозвіл Держпродспоживслужби на проведення робіт з ДІВ № 78 від 25.06.2020 року), виникла підозра щодо переміщення прихованих від митного контролю товарів.

Згідно з поданою до митного контролю митною декларацією форми CN 23 № CV946760950US (CR380742254US), відправником зазначеної посилки, яка надійшла з США, виступає особа ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), яка проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 (tel. НОМЕР_1 ), отримувачем - ОСОБА_1 , яка проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно митної декларації форми CN23 № CV946760950US (CR380742254US), відправник заявив, що у вказаному міжнародному поштовому відправленні пересилає конструктор (Constructor).

Відповідно до пункту 2 статті РП 125 (в старій редакції стаття РП 122) Регламенту поштових посилок Всесвітньої поштової конвенції (Конвенцію затверджено Указом Президента № 316/2017 від 10.10.2017) передбачено, що до кожної посилки додається митна декларація CN 23 або як єдиний бланк, або як частина бланка-пачки СР 72. У ній повинно докладно зазначатись вкладення посилки. Відомості загального характеру неприпустимі.

Під час митного огляду міжнародного поштового відправлення - посилки № CV946760950US (CR380742254US) було виявлено незадекларований товар, а саме мобільний телефон «Apple» iPhone 13Pro Max, MLL23LL/А,Graphite, 1 ТВ, Model: НОМЕР_2 , serial № НОМЕР_3 , IMEI/ НОМЕР_4 , новий в заводській упаковці 1 шт. Виявлений товар знаходився в посилці без будь-якого приховування.

Не погоджуючись з даною постановою представник Львівської митниці О.Зирянов подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та винести нову постанову, якою визнати особу ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 050,08 гривень, та конфіскації вилученого протоколом про порушення митних правил товару: «мобільний телефон «Аррlе» iPhone 13 Рго Мах, MLL23LL/А,Graphite, 1 ТВ, Model: НОМЕР_2 , serial № НОМЕР_3 , IMEI/ НОМЕР_4 .

Стягнути з особи ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) витрати митниці, пов`язані із зберіганням на складі митниці предмету правопорушення у сумі, визначеної митницею станом на 30.12.2021.

Вважає висновок суду помилковим і необґрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 статті РП 125 (в старій редакції стаття РП 122) Регламенту поштових посилок Всесвітньої поштової конвенції (Конвенцію затверджено Указом Президента № 316/2017 від 10.10.2017) передбачено, що до кожної посилки додається митна декларація СN 23 або як єдиний бланк, або як частина бланка-пачки СР 72. У ній повинно докладно зазначатись вкладення посилки. Відомості загального характеру неприпустимі.

Нормами ч.6 ст.374 МК України визначено, що «Товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 150 євро, що переміщуються (пересилаються) на митну територію України на адресу одного одержувача в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, а також товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 100 євро, що ; переміщуються у несупроводжуваному багажі, підлягають усному декларуванню на підставі товаросупровідних документів та не є об`єктами оподаткування митними платежами».

Таким чином, особа ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), вчинила недекларування товарів, переміщуваних нею у посилці за митною декларацією форми CN23 № CV946760950US.

Під час розгляду справи у відношенні особи ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), суд об`єктивно прийшов до висновку щодо наявності в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, однак з невідомих мотивів, прийшов до висновку, що дії особи ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом. Отже, на думку суду, дії вчинені особою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не становлять значної суспільної небезпеки.

На підставі наведеного, суд не застосував до особи ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) стягнення у вигляді штрафу та конфіскації товарів, а саме безпосередніх предметів правопорушення у межах санкції ст.472 МК України та в супереч нормам ч.3 ст.528 МК України повернув предмети правопорушення одержувачу посилки.

До даного висновку суд прийшов із врахуванням особи порушника, те, що така вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного: Суду України, від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до положень МК України, аз в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Тому суд вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому слід враховувати не лише вартість, а й характерні ознаки предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Львівська митниця вважає, що вказане твердження Галицького районного суду м. Львова в даному випадку не відповідає дійсності та є необґрунтованим, оскільки діяння, вчинене особою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), має умисний характер, оскільки предмет правопорушення «мобільний телефон «Аррlе» iPhone 13 Рго Мах, MLL23LL/А,Graphite, 1 ТВ, Model: НОМЕР_2 , serial № НОМЕР_3 , IMEI/ НОМЕР_4 , свідомо не задекларовано у митній декларації CN23 № CV946760950US. А у разі його декларування одержувач посилки, мав би сплатити державі митні платежі.

Разом з тим, при винесенні оскаржуваної постанови Галицьким районним судом м.Львова не враховано позиції Верховного Суду України, викладеної в Узагальненні судової практики кримінальних справ, та справ про адміністративні правопорушення, вчинені на кордоні з республікою Молдова від 02.02.2006 року. Відповідно до вказаного Узагальнення Верховний Суд України вказав, що у деяких випадках суди неправильно визначали ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушниками дій, у зв`язку з чим доходили помилкового висновку про малозначність вчиненого правопорушення.

Окрім цього, адвокат Штинда О.В. подав заперечення на апеляційну скаргу представника Львівської митниці, в якій просить відмовити в її задоволенні та залишити постанову Галицького районного суду м.Львова від 30 грудня 2021 року без змін.

Заслухавши пояснення представника митниці Зирянова О.Ю. на підтримку апеляційної скарги та виступ захисника Штинди О.В. про її безпідставність та залишення постанови без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок судді про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.472 МК України, відповідно до ст.22 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Своє рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з малозначністю вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суддя мотивував тим, що матеріали справи та встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать про відсутність даних про те, що її дії могли б завдати істотної шкоди державі, тому застосування до неї стягнення, передбаченого санкцією ст.472 МК України може накласти на неї індивідуальний та надмірний тягар і буде непропорційним до вчиненого правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права, однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, тому доводи апеляційної скарги про необ`єктивність, невмотивованість та незаконність прийнятого рішення є необґрунтованими.

З огляду на наведене, постанова судді першої інстанції є вмотивованою, а підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі представника Львівської митниці апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 30 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, обмежившись усним зауваженням, та закрито провадження у справі - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук