Справа № 159/7398/21
Провадження № 3/159/136/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , працює водієм у ТОВ «Прайм Груп»,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2021 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною четвертою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 встановлено наступне.

Працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №629610 від 11.12.2021 про те, що о 16:20 год. 11.12.2021 у місті Ковель на вулиці Луцькій зупинено транспортний засіб «Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1 з причіпом цистерною, р.н. НОМЕР_2 , який відповідно до ТТН на відпуск нафтопродуктів № 11 від 10.12.2021, перевозив дизельне паливо (євро-5) в об`ємі 13 000 дм.куб. з ТОВ «Арстак» до ТОВ «Прайм Груп Нафта» без зареєстрованої акцизної накладної у Єдиному реєстрі акцизних накладних, а також відсутня накладна на переміщення нафтопродуктів з ТОВ «Прайм Груп Нафта» до ТОВ «Бренд Плюс», який розташований у м. Любомль по вул. Першотравневій, 200, за що відповідальність передбачена частиною четвертою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До протоколу додано копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 11 від 10.12.2021; копії свідоцтв про реєстрацію ТЗ; копію посвідчення водія ОСОБА_1 , свідоцтва ДОПНВ про підготовку водія; копію квитанції; копію акцизної накладної форми «П» від 10.12.2021; відгук-характеристику на ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною другою статті 7 Кодексу, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно із диспозицією частини четвертої статті 164 Кодексу, адміністративна відповідальність настає за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними:

- у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним п. "А" п.2 ч.2 ст.91 Митного кодексу України;

- або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних , складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах;

- або заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Конкретні порушення порядку провадження господарської діяльності передбачені різними частинами статті 164 Кодексу, у тому числі і частиною четвертою статті Кодексу, яка поставлена у провину ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України (далі ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно із статтею 55 ГК України суб`єктами господарювання є учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом

Господарська діяльність включає як виробничу діяльність, у процесі якої виробляється продукція, вироби народного споживання та інші матеріальні цінності, так і невиробничу діяльність, пов`язану з виконанням різних видів робіт, у тому числі науково-дослідних, надання послуг, результати яких відчужуються як товар.

Згідно із статтею 42 ГК України підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів, надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється особою безпосередньо, самостійно не менш ніж 3 рази протягом календарного року.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за статтею 164 Кодексу належить встановити, чи ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання у розумінні Закону та чи здійснював він господарську діяльність із порушенням встановленого порядку.

На підставі адміністративних матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із ТОВ "Прайм Груп" - є водієм Товариства; доказів про наявність у нього, як у найманого працівника, обов`язків щодо організації перевезень пального, складання і реєстрації акцизних накладних у ЄРАН, тощо не надано.

Отже, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання у розумінні ГК України, тому не може бути і суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 164 Кодексу, яке йому поставлене у провину.

Також необхідно звернути увагу, що вказана норма закону є бланкетною. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Як установлено, дана вимога не виконана, у протоколі не зазначено, яку саме конкретну норму акта законодавства (частина, пункт) порушено.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

постановила:

Провадження у справі № 159/7398/21 (провадження № 3/159/136/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова