ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7647/21 Номер провадження 33/814/56/22Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Владімірова Р.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповала Дмитра Олександровича на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 листопада 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою судді 07.08.2021 о 00:20 год. в м. Кременчуці, по вул. Свіштовській, в районі будинку №3 ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце її скоєння, чим порушив п. 2.10.а ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Шаповал Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує на недоведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і на відсутність в його діях складу правопорушення за ст.122-4 КУпАП, оскільки відповідальність за останнє несе лише особа, яка будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце її скоєння.

Також зазначає, що автомобіль «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення вже мав ушкодження, останні мались на час придбання автомобіля та були отримані під час його експлуатації попереднім власником.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про задоволення останньої з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП суд встановив, що 07.08.2021 о 00:20 год. в м. Кременчуці, по вул. Свіштовській, в районі будинку №3 ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце її скоєння, чим порушив п. 2.10. а ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Також суд зазначив про визнання вини ОСОБА_1 в скоєному правопорушенні в судовому засіданні.

Визнавши ОСОБА_1 винним у скоєному правопорушенні, суд, на підставі ст. 38 КУпАП, закрив провадження у зв`язку з закінченням строків.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно п. 2.10.а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за статтею 122-4 КУпАП настає за доведеністю одночасно двох обставин - скоєння ДТП та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що він не був учасником дорожнього руху та відповідно не порушував правила дорожнього руху.

В судовому засіданні під час перегляду апеляційної скарги, апелянт пояснив, що за кермом автомобіля під час як скоєння ДТП, так і подальшого його руху був його приятель, якого він попросив керувати автомобілем, зважаючи на вживання ним алкоголю.

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, суд зазначив про доведеність вини ОСОБА_1 з огляду на визнання її останнім.

Разом з тим, як в апеляційній скарзі, так і в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 заперечував факт визнання вини у скоєному правопорушенні, оскільки не був водієм транспортного засобу.

В самому протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що особа яка притягується відмовилась від надання пояснень.

До суду вказаний протокол був направлений разом з поясненнями свідка ОСОБА_2 та рапортом працівника поліції.

Між тим, із зазначених пояснень працівника ПАТ «Укртатнафта» не вбачається, що саме водій, який перебував за кермом автомобіля «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 під час наїзду на шлагбаум та огорожу підприємства, а в подальшому залишив місце ДТП, був ідентифікований як ОСОБА_1 .

Жодних доказів, які б свідчили про факт керування ОСОБА_1 автомобілем під час скоєння ДТП та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Так, статтею 122-4 КУпАП встановлена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,.

Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Таким чином, диспозиція статті визначає суб`єктом відповідальності - водія транспортного засобу чи іншого учасника дорожнього руху.

Між тим, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини останнього в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.08.2021 близько 00 год 20 хв. по вул. Свіштовська, 3 в м. Кременчуці, у зв`язку з чим провадження по справі було закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідальність за ст. 122-4 КУпАП можлива лише щодо особи яка керує транспортним засобом або іншого учасника дорожнього руху, при цьому матеріалами справи не було доведено факту керування ОСОБА_1 автомобілем на час скоєння ДТП, останній не може бути підданий покаранню, оскільки не є суб`єктом відповідальності.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

Враховуючи, що по справі відсутні докази причетності ОСОБА_1 до скоєної ДТП, що встановлено постановою апеляційного суду в справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідності за ст. 124 КУпАП, останній не може розглядатись як суб`єкт відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, а відтак провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповала Валерія Дмитровича задовольнити.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 листопада 2021 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122- 4 КУпАП закрити, з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.І. Обідіна