П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Черкаси) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.01.2022 року, серії ВАБ № 643226, ОСОБА_1 29.01.2022 року о 18 годині 30 хвилин по вул. Незалежності біля Аптека у с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області перебував у громадському місці без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги постанови КМУ № 1236, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 , враховуючи, що ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 44-3 КУпАП передбачає порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Суд констатує, що до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2022 року серії ВАБ № 643226 не додано будь-яких інших письмових доказів або доказів відео- чи фотофіксації вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, хоча у протоколі вказано, що до нього додано відеозапис з бодікамери.

До того ж, із протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП встановлено, що працівником поліції, який склав даний протокол, не зазначено свідків вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, які б могли підтвердити чи спростувати обставини, наведені в протоколі.

Враховуючи наведене, суд позбавляється можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину ОСОБА_1 .

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суду не надано.

Також суд звертає увагу на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі, оскільки обвинувачення не може обґрунтовуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги наведені обставини, зважаючи на те, що наявними матеріалами справи не доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення викладеного в диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а зазначення ним у протоколі про відсутність у нього документів на той час, не свідчить про вчинення останнім правопорушення та про доведеність його вини поза розумним сумнівом, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44-3, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: В. В. Морозов