Справа № 353/131/22
Провадження № 3/353/131/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого у Комунальному закладі «Публічна бібліотека» м. Тлумач, гр. України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

14.02.2022 року о 18 год. 35 хв. поліцейським СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капралом поліції Гашинським І.Р. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499116 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про те, що «14.02.2022 року о 16 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 по вул. Винниченка, 13, в м. Тлумач керував транспортним засобом марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніня проводився в медичному закладі, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння № 115 від 14.02.2022 року, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР».

21.02.2022 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Розгляд справи було призначено на 08 год. 30 хв. 11.03.2022 року.

В судове засідання 11.03.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, було відсутнє підтвердження про вручення йому судової повістки. А тому розгляд справи було відкладено на 10 год. 30 хв. 25.03.2022 року.

18.03.2022 року ОСОБА_1 подав через канцелярію Тлумацького районного суду Івано-Франківської області письмову заяву, в якій він просив провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема зазначив, що працівником поліції грубо порушено законодавство України. Вважає, що притягнення його до відповідальності за керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння є безпідставним, оскільки не зрозуміло, яким чином працівник поліції на місці зупинки міг дійти такого висновку. Так на відеозаписах, які містяться в матеріалах справи, зафіксовано факт його розмови з поліцейським о 16 год. 22 хв., коли він сидів у автомобілі, а не керував ним. До цього ж у протоколі про адміністративне правопорушення вказано час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 16 год. 40 хв., а у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП зазначено час 18 год. 46 хв. Також відсутній факт роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених Конституцією України та КУпАП, в т.ч. права користування правовою допомогою. Факт незгоди з складеним відносно нього протоколу він зазначив також у письмових поясненнях до нього. Вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис не має жодного доказового значення, в т.ч. відеозаписом не зафіксовано факту керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння. А тому вважає долучений диск з відеозаписом неналежним та недопустимим доказом по справі, а протокол про адміністративне правопорушення складеним відносно нього з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Зазначив, викладені ним обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури фіксації адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просить суд не брати їх до уваги.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, що у відповідності до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов?язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп?яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння.

За змістом п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.ч. 3, 5, 6 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, як зазначено в п.п. 8, 12 розділу ІІ цієї Інструкції, поліцейським має бути оформлене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В порушення вищевказаних вимог, до матеріалів справи не додано направлення на огляд ОСОБА_1 для визначення стану сп`яніння та його виду в закладі охорони здоров`я. Це свідчить про порушення поліцейським зазначених вимог щодо порядку направлення водія транспортного засобу у разі наявності підстав вважати, що він перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки, працівником поліції порушено процедуру оформлення матеріалів та складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отриманий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 115 від 14.02.2022 року, є недопустимим доказом щодо факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Дослідивши в судовому засідання додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, суд встановив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер, а також не вказано, що до протоколу про адміністративне правопорушення додається відеозапис фіксації факту вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 року за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018 року). Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Судом не розцінюється як належний і допустимий доказ доданий працівниками поліції до матеріалів справи диск із відеофайлом, оскільки такий диск містить лише фрагменти відео, на яких відсутня безперервна відеозйомка, до її завершення. Зокрема, диск містить відеофайл, на якому зафіксовано дату та час відеофіксації 16 год. 22 хв. 14.02.2022 року, тоді як адміністративне правопорушення, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, було вчинено о 16 год. 40 хв. 14.02.2022 року. При цьому, відеофайл не відображає факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки його працівниками поліції. Вказаний відеофайл лише відображає спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , який сидить у транспортному засобі, та невідомою жінкою, яка стоїть біля автомобіля, з приводу номерних знаків автомобіля. При цьому, на відеозаписі також відсутнє фіксування роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених Конституцією України та КУпАП, в т.ч. права на користування правовою допомогою, підстав зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не озвучені підстави для необхідності проходження ним огляду саме на стан наркотичного сп`яніння, відсутній факт відмови ОСОБА_1 пройти, на пропозицію працівників поліції, огляд на стан наркотичного сп`яніння, відсутній факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а також відсутній факт складання відносно ОСОБА_1 14.02.2022 року протоколу про адміністртивне правопорушення та доданих до нього матеріалів (а.с. 8).

Вказані недоліки свідчать про недопустимість відеозапису, як доказу факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що під час складання протоколу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейський застосовував невідомий пристрій відеофіксації, а не технічні засоби відеозапису, передбачені вищевказаною Інструкцією від 18.12.2018 року, то залучення свідків у даному випадку є обов`язковим, у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП. Однак, в порушення даної вимоги та вимоги ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано прізвища та адреси свідків, не відібрано у них письмових пояснень.

Оскільки під час розгляду справи судом не здобуто, а поліцією не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння у час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, то і акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 115 від 14.02.2022 року, не має правового значення для вирішення справи.

Крім цього, суд не приймає до уваги рапорт працівника поліції від 14.02.2022 року, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).

Також суд не приймає до уваги копію постанови про накладення адміністративного стягнення по осправі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5317648 від 14.02.2022 року, оскільки вказана постанова не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, адже вона була винесена по факту події, яка відбулась о 18 год. 46 хв. 14.02.2022 року, тобто після складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (18 год. 35 хв. 14.02.2022 року).

Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій та ст. 266 КУпАП працівник поліції належним чином не зафіксував в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499116 від 14.02.2022 року та інших матеріалах факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

При вказаних не з`ясованих обставинах, відсутності доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. До цього ж, ОСОБА_1 , не погоджуючись з складенням відносно нього вказаного протоколу, виклав свої письмові пояснення у нього, де зазначив, що з протоколом не згідний, оскільки нічого не вживав.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури фіксації адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499116 від 14.02.2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічні позиції стосовно допущених працівниками поліції порушень оформлення матеріалів справи та інших документів у справах про адміністративні правопорушення викладені Верховним судом у постановах по справі № 204/8036/16-а від 19.02.2020 року (виключно водій, а не особа, яка сидить з кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху), по справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року (доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення), по справі № 524/5536/17 від 15.11.2018 року (відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є неналежним доказом, якщо в протоколі немає посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис).

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, до матеріалів справи не долучено. До цього ж, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме до нього додаються матеріали (окрім медичного висновку), оскільки не вказаний конкретний перелік документів та інших доказів, що вказують на обставини вчинення правопорушення.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд враховує положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 № 499116 не доведено поза всяким розумним сумнівом факт порушення 14.02.2022 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) ПДР, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 256, 266, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА