Справа № 629/984/22
Номер провадження 3/629/252/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Жмуд Н.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця « ОСОБА_2 », одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

В провадження Лозівського міськрайонного суду Харківської області 22.02.2022 року надійшов адміністративний протокол Серії ВАБ №463809 від 28.11.2021 року.

Даний адімністративний матеріал на адресу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, направлявся судом неодноразово для усунення недоліків, про які суд вказував у своїх Постановах.

Із Протоколу про адміністративне правороушення Серії ВАБ №463809 від 28.11.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 28.11.2021 року, о 02-40 годині, в м. Лозова по вул. Козацька не законну вимогу ст. інспекора Солонина Д.С. пред`явити посвідчення водія та свідоцтво реєстрації транспортного засобу, яким керував, почав втікати з місця події, а також по вул. В.Яремчука не виконував законних вимог працівників поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, просив провадження у справі відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому вказав, що 28.11.2021 року, він керував автомобілем марки АУДІ А6 н.з. НОМЕР_1 , яка ввезена з території Польської держави. Їхав разом зі своєю дружиною та її продругою. Коли рухавався по вулиці Козацька, що в м. Лозова Харківської області, то побачив, що край дороги, стоять дві патрульні машини. Його автомобіль зупинив інспектор поліції і попрохав надати документи, на що він зазначив, що їх не надасть, так як посвідчення водія в нього не має, бо його було позбавлено права керування транспортним засобом на 1 рік ще у 2018 році, і він не звертався за тим, що йому його віддали, а свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в нього із собою не має, бо воно вдома. Інспетор його попрохав пройти у службовий поліцейський автомобіль для написання пояснень, і він пішов. Його дружина сіла за кермо автоміля АУДі А6, на якому вони їхлаи і поїхала додому. На що інша патрульна машина, поїхала за нею слідом з невідомих причин. Коли інспектор склав відповідний протокол, то він його відмовився підписувати, так як не вчиняв такого правопорушення, як вньому вказано. Порації передали, що інша патрульна машина наздогнала машуну, яким керувала його дружина біля магазину "Салют", що в місті Лозова. Інспектор, який складав протокол, сказав, їхати зними до даного магазину. Він поїхав. Коли приїхали, він пересів до свого автомобіля і поїхав додому. Поліцейські почали його переслідувати. Він під"їхав до свого будинку по АДРЕСА_1 . Тоді, поліцейські вискочили зі своєї машини, підбігли до його автомобіля, розбили на ньому лобове скло, витягли його з машини силоміць і почали бити. Після нанесених побоїв, він бів оглянутий лікарем, який констатував перелом ребер. Даний факт було зафіксовано на камери відеоспостереження, які розміщено на фасаді його будинку.

Заслухавши особу, відносно якої складено адміністративний протокол, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного:

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 1 КУпАП регламентовано, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст.278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ст. 185 КУпАП визнається злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку

Об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок управління, а також громадський порядок і громадська безпека. Злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі працівника поліції з охорони громадського порядку і державного кордону перешкоджають нормальній діяльності державних органів, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків з охорони громадського порядку і забезпечення громадської безпеки.

З об`єктивної сторони розглянуте правопорушення виражається в злісній відмові коритися законному розпорядженню чи вимозі працівника поліції під час виконання ним службових обов`язків. Злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій у зухвалій формі, що свідчить про прояв неповаги до органів і осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова порушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Вимоги працівника поліції чи іншої особи мають бути законними, тобто заснованими на приписах закону. У випадках, якщо зазначені дії мали місце не під час виконання працівником поліції обов`язків з охорони громадського порядку і державного кордону, а у зв`язку з виконанням будь-якої іншої законної діяльності, ст. 185 не застосовується.

Із суб`єктивної сторони правопорушення вважається закінченим з моменту надання винним злісної непокори, незалежно від того, вдалося йому цим перешкодити працівникові поліції виконати свої службові обов`язки з охорони громадського порядку чи ні. Крім того, розглянуті правопорушення припускають у винного наявність прямого умислу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним дій, передбачених ст. 185 КУпАП.

Із оглянутого в судовому засіданні відеоматеріалу, який було подано до суду, разом матеріалами адміністративного проовадження вбачаєтся, що доданий відеозапис з нагрудної бодікамери №332 з помешкання громадянки ОСОБА_3 .. При цьому, в самовму матеріалі адміністративного провадження, в протоколі вказано, що додається до протоколу відеозапис з бодікамери №347. Тобто, даний відеозапис, не стосується розглядуданого провадження і не може бути визнаний судом як доказ по справі.

Крім того, інший доданий диск суд не приймає до уваги, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.Відсутні дані про його здійснення і в протоколі. Мається лише помітка ст.130 Жаботинський. Подібна правова позиція викладена в постанові ВС/КАС від 15.12.2018 по справі № 524/5536/17. Тобто, доказ не є допустимим. Тоді як, частиною 1 ст. 256 КУпАП зазначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються і інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Будь-які інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського, що проявлялись в наступних діях, а саме: ОСОБА_1 на вимогу пред`явити посвідчення водія та свідоцтво реєстрації транспортного засобу, яким керував, почав втікати з місця події, а також по вул. В. Яремчука не виконував законних вимог працівників поліції, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як визначено п.2.2 рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015від 26.05.2015року у справі №1-11/2015 провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу, посадової особи. За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається із складання протоколу про його вчинення. Як вбачається із наведених положень законодавства, не належним чином оформлений протокол про адміністративне правопорушення створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Виходячи з положень ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зауважує, що ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

З огляду на наведене суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки достатніх підстав визнати, що ОСОБА_1 було допущено порушення вимог ст. 185 КУпАП, як про це зазначено у протоколі, суд не знаходить, так як досліджені судом докази не дають підстав зробити про це беззаперечний висновок, а тому всі сумніви щодо доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення необхідно тлумачити на його користь.

На підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 23, 247, 254, 256, 280, 283-289 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя Наталя ЖМУД