ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/244/22 Справа № 206/5310/21 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кравченко В.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454, 00 грн.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 13.11.2021 року о 12 год. 15 хв. в м. Дніпро, вул. Курсантська, 7 керуючи транспортним засобом Nissan, д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Кравченко О.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2022 року в частині накладення стягнення та призначити покарання у вигляді штрафу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 не заперечує факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Натомість вважає, що притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців, оскільки не проаналізував та не надав належної оцінки доказам та не заслухав його пояснення.

Посилається на те, що притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на нього адміністративне стягнення, суд першої інстанції всупереч вимогам КУпАП не врахував особу правопорушника, характер його дії, обставини, за яких було вчинено вказане правопорушення, та не обґрунтував призначене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Зазначає, що не порушує системно правила дорожнього руху, як це зазначено в постанові суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягався, на даний час тимчасово не працює, є учасником АТО.

В судове засідання ОСОБА_1 та діюча в його інтересах адвокат Кравченко О.О. не з`явились, були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційному порядку не оскаржується. За таких обставин, суд апеляційної інстанції перевіряє обґрунтованість рішення суду в межах заявлених в апеляційній скарзі вимог.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції правильно виходив із того, що його вина у вчиненні вказаного в постанові правопорушення доведена, оскільки підтверджуються наявними у даній справі доказами і які не заперечуються самим апелянтом.

Однак, розглядаючи адміністративну справу та постановляючи постанову, суд першої інстанції, не зазначив пом`якшуючих відповідальність обставин.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини»(Ozturk v Turkey) від 28.09.1999року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM, був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В той же час вважаю, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Судом першої інстанції було призначено ОСОБА_1 занадто суворе покарання, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

На переконання судді апеляційної інстанції при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд не врахував те, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, до адміністративної відповідальності раніше не притягався, на даний час тимчасово не працює, є учасником АТО.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Кравченко В.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року відносно ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.П. Слоквенко