Справа №544/170/22
Пров.№3/544/116/2022
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суду Полтавської області в складі головуючої судді Сайко О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держспоживслужби в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , працюючої продавцем непродовольчого магазину ФОП ОСОБА_2 , що знаходиться у АДРЕСА_2

за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000922 від 29.11.2021, ОСОБА_1 , будучи продавцем магазину непродовольчих товарів ФОП ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , 29.11.2021 близько 12 год. 10 хв. порушила правила щодо карантину людей, що виразилося в тому, що в магазині здійснювалася торгівля з порушенням вимог ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п.п. 9 п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19», спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», норми постанови Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №17.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просила провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Зазначала, що вона не є суб`єктом зазначеного правопорушення, оскільки вона не є суб`єктом господарювання, а є лише найманим працівником відповідного суб`єкта господарювання- ФОП ОСОБА_2 .

Статтею 280 КУпАП України передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 44-3 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, продавець ОСОБА_1 , у магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , 29 листопада 2021 року, о 12 год. 10 хв., допустила наступні порушення, а саме: 1) на вході до закладу відсутнє місце для обробки рук спиртовмісними антисептиками; 2) на вході до закладу відсутні інформаційні матеріали щодо профілактики коронавірусної хвороби; 3) не забезпечено централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами; 4) не дотримано вимоги щодо вологого прибирання приміщень, контактних поверхонь з використанням дезінфекційних засобів, чим порушено п. 2 та п. 8 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09 травня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази надані суду на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановлено, що у вину ОСОБА_1 ставиться те, що будучи продавцем магазину вона порушила правила щодо карантину людей,а саме п. 2 та п. 8 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09 травня 2020 року.

Однак ОСОБА_1 фактично є найманим працівником та працює продавцем магазину, що належить ФОП ОСОБА_2 .

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно до ст.65 ГК України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Отже відповідальність за дотриманням санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, що діють в умовах період карантину може нести лише власник підприємства або його керівник. Тобто, суб`єктом вказаного правопорушення є саме суб`єкти господарювання або уповноважені ним особи.

Будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, що проводить господарську діяльність, в тому числі у сфері торговельного та побутового обслуговування, суду не надано. Крім того, не надано доказів, що ОСОБА_1 , будучи найманим працівником, відповідно до її повноважень, є особою, яка контролює дотримання карантинних правил, порушення яких їй інкриміновано, тому в розумінні ст.44-3 КУпАП остання не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Відповідно, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, за фактом порушення п п. 2 та п. 8 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09 травня 2020 року.

Відсутність однієї із складових складу правопорушення суб`єкта правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3, 256, 247, 251, 279, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови через Пирятинський районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Сайко