Справа № 136/278/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, працюючого ТОВ «Берлінек» помічником, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №024705 слідує, що 17.02.2022 о 13 год. 00 хв. по вул. Соборності, в м. Липовець, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом моторолером Хонда Діо, без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTECT ДРАГЕР та проведення огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення справи до суду не надав.

При цьому, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та яка була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладені обставини, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано наступні докази, які безпосередньо досліджувались судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №024705 від 17.02.2022, у якому зазначено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в якому викладено суть адміністративного правопорушення, про що зазначено вище;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП Липовецька міська лікарня від 17.02.2022 складеного о 13:13 годині, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від огляду ОСОБА_1 відмовився;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які додані до протоколу датовані 17.02.2022, які є аналогічними за змістом, відповідно до яких зазначено, що 17.02.2022 близько 13:10 години, вони були запрошені в якості свідків під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , який від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі відмовився;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського на CD диску, яке містить два файли, відповідно до файлу №1 зафіксовано, що транспортний засіб у виді моторолера слідує попереду транспортного засобу працівників поліції, та останні ведуть розмову в якій вказують, що «їде наркоман». Після зупинки транспортного засобу, водій відрекомендувався ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції, - «чому керує без шолому?» відповів, - «що у нього він відсутній». В подальшому на запитання працівника поліції, «чи щось пив?» останній відповів, - «що не пив та тільки повертається з роботи», на запитання поліції «чи пройдеш огляд на стан алкогольного сп`янінні за допомогою приладу Драгер» ОСОБА_1 відповідь, - «що згоден пройти огляд». На іншому файлі №2 відео розпочинається із того, що працівник поліції вказує, що в ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння і так як він відмовляється від огляду, то буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та будуть запрошені свідки, а його буде відсторонено від керування, на що ОСОБА_1 відповів, що «зрозумів».

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, встановив, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, серед іншого, вбачається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння підлягають фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

За змістом статей 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 та пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно статті 31 Закону N 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як встановлено під час розгляду даної справи підставою для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 було керування транспортним засобом без шолому, за що настає відповідальність встановлена нормами КУпАП, тому суд вважає, що була дотримана правова процедура працівниками поліції щодо зупинки транспортного засобу.

Діючим законодавством передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (надалі Інструкція).

Інструкція розділяє ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Так, Інструкцією передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У той же час ознаки сп`яніння поліцейськими мають виявлятися під час спілкування з водієм, виходячи з його поведінки.

Крім того, Пунктами 6-8 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Це означає, що лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я.

У той же час суд звертає увагу, що огляд це дія з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, обстеження з метою з`ясування перебування особи в стані алкогольного сп`яніння особою уповноваженою на вчинення такої дії, яка має проводитись із дотримання суворої процедури визначеної законодавцем.

Із переглянутого відео не підтверджено наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема: тремтіння пальців рук, зміна забарвлення обличчя. Тривалість відео яке становить файл №1 - 00:02:04 хвилини, а файл №2 - 00:00:43 секунди.

При цьому, оцінки такої ознаки як запах алкоголю з ротової порожнини, суд не надає в силу неможливості її ідентифікувати із відео.

Суд, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини.

Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя.

Лише за наявності об`єктивних ознак, передбачених Інструкцією, поліцейський спочатку має запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів, і лише потім визначатися щодо необхідності огляду лікарем. Це мають бути активні дії на забезпечення проведення такого огляду із дотриманням приписів ст.266 КУпАП та спеціальних нормативно правових актів, а не обмежуватись формальним підходом, який лише констатовано працівником поліції на відображеному відео.

При цьому, як було встановлено із відео ОСОБА_1 погодився на огляд на місці зупинки транспортного засобу, утім його огляд працівником поліції не було забезпечено, лише із файлу відео №2 поліцейський особисто констатує, що ОСОБА_1 відмовився, у той час як останній не вживав жодних протиправних дій щодо відмови чи ухилення від огляду.

Крім цього, як було встановлено із переглянутого відео, свідків не було запрошено взагалі працівниками поліції, а лише вказано на необхідність їх залучення, у той же час до матеріалів справи додано письмові пояснення свідків, що ставить під сумнів сам факт їх залучення до справи та таких письмових пояснень як доказів.

Не було забезпечено відсторонення особи від керування транспортним засобом працівниками поліції, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаної обставини матеріали справи не містять.

Наведене в сукупності свідчить, що огляд ОСОБА_1 взагалі не було проведено, що є грубим порушенням вимог ч.5 ст. 266 КУпАП.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, поза розумним сумнівом, на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, отож провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 276, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН