Справа № 359/819/22
Провадження № 3/359/752/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2022 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягається до відповідальності, свідка ОСОБА_1 , адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого адвокатом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія ЕІЯ НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2022 року серія АА № 317228, 14.01.2022 року о 01 год. 27 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Київський шлях, 33/1, ОСОБА_2 на неодноразову законну вимогу поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_1 припинити перешкоджати евакуації транспортного засобу не реагував, в ході чого був затриманий, чим вчинив дії, за які передбачена відповідальність ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 14.01.2022 року він керував автомобілем марки "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Бориспіль Київської області по вул. Київський шлях, 33/1, та попав в поле зору поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які пересувалися на патрульному автомобілі, д.н.з. НОМЕР_3 , які його зупинили. Відразу після зупинки зазначені поліцейські перевірили транспортний засіб, яким він керував, по базах даних, і дізналися, що даний автомобіль розшукує приватний виконавець, та повідомили йому, що вони будуть евакуйовувати зазначений автомобіль. На що він їм відповів, що у поліцейських не має таких повноважень. Однак, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не пославшись на жодний нормативно-правовий акт, повідомили йому знову, що вони будуть евакуйовувати транспортний засіб на спеціальний майданчик з місця зупинки. Вважає такі дії працівників поліції незаконними, які суперечать чинному законодавству, оскільки останні не наділені повноваженнями до евакуації авто. Працівники поліції будь-яких документів на підставі якого транспортний засіб оголошено у розшук йому не показували, так само як і інформації з бази даних з цього приводу. Він не вчиняв жодних протиправних дій, оскільки вимога працівників поліції була незаконною, та навпаки останні, зловживаючи своїм службовим становищем, безпідставно прийняли рішення про евакуацію транспортного засобу. Також без будь-яких обґрунтованих підстав працівники поліції, в порушення вимог чинного законодавства, затримали його, застосувавши до нього фізичну силу та спеціальний засіб, та у примусовому порядку, проти волі водія, дали вказівку водієві евакуатора грузити транспортний засіб та переміщувати його на спеціальний майданчик. Крім того, додав, що БПП не надало до суду усі відеозаписи вищезазначених подій від зупинки автомобіля під його керуванням до кінця, не зважаючи на зроблені судом запити. Вважає, що БПП робить це умисно, надаючи до суду лише уривки відеозаписів, оскільки частина відеозаписів містить інформацію, що працівники поліції на місці події діяли незаконно. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 185 КУпАП було складено безпідставно та необґрунтовано, а під час складання вищезазначеного протоколу працівниками поліції було допущено ряд грубих суттєвих порушень норм законодавства, як Конституції України, так і КУпАП, ЗУ "Про поліцію", а також інших законів та нормативно - правових актів. З огляду на вказані обставини, просив провадження по даній справі закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка, інспектор БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ОСОБА_1 , пояснив, що 14.01.2022 року, перебуваючи на нічному чергуванні по м. Бориспіль, в екіпажі патрульної поліції "Лемур-0152" у складі разом із старшим лейтенантом поліції Банаром Д.Є., по вул. Київський шлях з перехрестям вул. Момота, помітили автомобіль марки "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору. Зупинивши вказаний автомобіль за порушення правил дорожнього руху, представилися, пояснили причину зупинки і водію було запропоновано пред`явити посвідчення водія, для подальшого винесення постанови за порушення ПДР України. Ними була встановлена особа водія, а саме: ОСОБА_2 . В ході розгляду адміністративної справи за ч. 2 ст. 122 КУпАП та перевірки автомобіля по наявних базах було встановлено, що вказаний автомобіль перебуває в розшуку транспортних засобів боржників, на підставі постанови приватного виконавця. Про це було повідомлено ОСОБА_2 , а також про те, що транспортний засіб буде поміщено на спеціальний майданчик. Після розгляду адміністративної справи, на місце зупинки прибув евакуатор, однак водій останнього не мав змоги завантажити автомобіль, оскільки ОСОБА_2 перешкоджав евакуації та на неодноразові зауваження з цього приводу не реагував, в ході чого був затриманий та до останнього було застосовано спеціальний захід - кайданки. ОСОБА_3 повідомив центр безоплатної вторинної правової допомоги про затримання ОСОБА_2 , однак не відразу після його затримання, оскільки через технічні проблеми не міг з ними зв`язатись протягом тривалого часу. В подальшому ОСОБА_3 відносно нього було складено протокол за ст. 185 КУпАП, від підписання та отримання якого він відмовився. Ним було складено протокол адміністративного затримання ОСОБА_2 , а також акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Вказана зупинка і оформлення протоколу тривало близько 2-3 годин, у зв`язку із зухвалою поведінкою ОСОБА_2 , і всі події фіксувалися на нагрудні відеокамери. Також під час вказаних подій були присутні працівник поліції Сущенко Є.М. та Німченко О.М . Однак, останні жодних процесуальних документів не складали.

У судове засідання інспектор патрульної поліції Банар Д.Є. для допиту його в якості свідка не з`явився, а нормами КУпАП не передбачається їх примусовий привід. В той же час на адресу суду БПП було направлено рапорт поліцейського Банара Д.Є. від 02.02.2022 року. На думку судді вказані обставини не перешкоджають розгляду справи, оскільки в матеріалах справи наявні їх письмові пояснення, з приводу обставин події, які ставити під сумнів у суду немає підстав.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2011 №10-рп/2011 р. зазначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З даної норми випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від опору, який проявляється в активній протидії, яка перешкоджає нормальній діяльності працівників поліції. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185КУпАП суд враховує постанову Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі № 5-49к13, рішення Європейського суду з прав людини по справі "Веренцов проти України" від 11 квітня 2013 року, де зазначено, що суть вимоги працівника поліції, з метою надання оцінки законності є обов`язковим елементом для кваліфікації дій за ст. 185 КУпАП.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення серія АА № 317228 від 14.01.2022 року, не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність розпорядження поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, та в чому конкретно полягала злісна непокора гр. ОСОБА_2 такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Дії, які згідно протоколу про адміністративне правопорушення вчиняв ОСОБА_2 , без зазначення законного розпорядження чи вимоги поліцейського, не становлять собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП України.

Ці обставини свідчать про те, що інспектором поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

При цьому, слід зазначити, що процедуру затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання визначено Порядком тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. № 1102, зі змінами.

У вказаному Порядку № 1102 передбачено дві різні підстави для тимчасового затримання транспортного засобу, які у свою чергу, мають різні наслідки: 1) у випадках, передбачених ст.265-2 КУпАП; 2) відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження".

Також у п. 2-1 даного Порядку закріплено, що за наявності правових підстав, передбачених пунктом 2 цього Порядку, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

При цьому, з аналізу ст. 36 "Про виконавче провадження" слідує, що підставою для тимчасового затримання транспортного засобу є наявність постанови державного виконавця про розшук транспортного засобу боржника.

Як вбачається із рапорту поліцейського Банара Д.Є. підставою для затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , стало спрацювання бази даних про розшук даного транспортного засобу, а саме, наявність постанови приватного виконавця м. Києва ВП № 64518023 від 16.02.2021 року про розшук даного автомобіля.

Як встановлено судом, у інспектора патрульної поліції не було постанови приватного виконавця про розшук автомобіля "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_2 , а при затриманні зазначеного транспортного засобу працівники патрульної поліції керувалися виключно відомостями з бази даних, що також підтвердив допитаний у якості свідка ОСОБА_1 ,

Однак, ані ЗУ "Про виконавче провадження", ані Порядок № 1102 не містять такої підстави для тимчасового затримання транспортного засобу як спрацювання баз даних.

В той же час, в матеріалах справи відсутні як постанова приватного виконавця м. Києва ВП № 64518023 від 16.02.2021 року про розшук транспортного засобу боржника - "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_2 , так і витяг із інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" в якому б містилися відомості про: оголошення в розшук даного автомобіля, підстави внесення інформації до обліку; номер і дата відкриття виконавчого провадження; найменування органу державної виконавчої служби, для приватних виконавців зазначається місцезнаходження виконавчого округу; реєстраційний номер, вид, марка, модель, колір та рік випуску ТЗ; найменування та номери агрегатів ТЗ; відомості про державного або приватного виконавця (прізвище, ім`я, по батькові, контактний телефон, адреса електронної пошти); відомості про власника ТЗ (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання та реєстрації, для юридичної особи зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження).

При цьому, наявні в матеріалах справи, рапорти працівника поліції Банара Д.Є. від 14.01.2022 року та від 02.02.2022 року, які аналогічні за змістом, які належить до внутрішніх документів Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області, не має доказової сили та не може бути використаний як доказ у цій справі тих обставин, що автомобіль марки "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_2 , перебував у розшуку.

Так само суддя не може взяти до уваги показання свідка ОСОБА_1 з цього приводу, оскільки останній не надав повних та точних відомостей, які зазначено вище, з приводу того, що автомобіль марки "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває у розшуку, а повідомив лише загальну інформацію, зазначивши, що відповідно до баз даних цей автомобіль розшукуються, які не підтверджується жодним належним та допустимими доказом (відповідний витяг з баз даних, постанова приватного виконавця).

Це в свою чергу свідчить про те, органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АА № 317228, не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, в судовому засіданні зазначені обставини, а саме, що автомобіль "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_2 , перебував у розшуку боржників, не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження цього факту. Ці обставини в сукупності свідчать про те, що працівниками поліції не доведено законність своїх вимог, висунутих до ОСОБА_2 , щодо необхідності припинити перешкоджати евакуації транспортного засобу, в даному випадку.

Крім того, у п. 4 Порядку 1102 закріплено, що у разі тимчасового затримання транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу складається у присутності двох понятих, а у разі прийняття рішення про доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку - особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписують: поліцейський, який прийняв рішення про таке затримання, два понятих, а у разі доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку - особа, яка виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

З акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.01.2022 року, що міститься в матеріалах справи, слідує, що його складено за відсутності двох понятих, він не підписаний водієм, що є грубим порушенням п.4 Порядку № 1102.

Також слід зазначити, що до матеріалів працівниками поліції не долучено відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на якому були б зафіксовані повністю та безперервно всі події, які мали місце 14 січня 2022 року, починаючи з 00:23 год., з початку виявлення фіксації руху транспортного засобу - автомобіля марки "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , у АДРЕСА_2 , та завершуючи закінченням оформлення матеріалів щодо останнього за ст. 185 КУпАП, не зважаючи на відповідний запит суду.

До матеріалів справи додано лише диски, що містить кілька самостійних окремих відеозаписів, які не фіксують повного перебігу подій, які відбувалися 14 січня 2022 року з 00 год. 23 хв. до 02:30 год. у АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_2 , що в свою чергу ставить під сумнів, як безпосередньо складений протокол, так і докази, якими він підтверджується. При цьому при перегляді даних відеозаписів у судовому засіданні в діях ОСОБА_2 не вбачається наявності ознак злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі поліцейського.

Крім того, як вбачається із відеозапису працівники поліції, хоч і попередили заздалегідь ОСОБА_2 про застосування фізичної сили та спеціальних засобів, однак довели до його відома нормативно-правовий акт, на підставі якого застосовуються такі заходи, який не підлягав застосуванню, в тому числі і щодо примусової евакуації чи вилучення транспортного засобу останнього. У цьому зв`язку, на думку суду, ОСОБА_2 мав достатні та законні підстави для чинення перешкод в евакуації керованого ним транспорту, зважаючи на застосування працівниками поліції норм законодавства, що не врегульовували дані правовідносини, на чому наполягав затриманий.

При цьому на даних відеозаписах чітко зафіксовано, що ОСОБА_2 будь-яких дій, які б давали підстави працівникам поліції застосувати до нього фізичну силу або металеві кайданки, не вчиняв.

Таким чином, ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення та доказами, які долучені до нього, переглянувши відеозапис, суддя прийшов до висновку, що фактичні обставини, які зафіксовані на відеозапису не відповідають даним, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та у рапорті патрульного поліції.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б підтверджували обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в матеріалах справи відсутні.

При прийнятті рішення суд також приймає до уваги, що відповідальність за ст.185 КУпАП настає не у разі простого невиконання законної вимоги працівника поліції, а у випадку злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського.

Таким чином, оцінюючи вищевказані докази в сукупності суддя приходить до висновку, що працівниками поліції не були заявлені до ОСОБА_2 наполегливі, неодноразові законні розпорядження, передбачені чинним законодавством України, від виконання яких останній відмовився, оскільки не підтверджені відомості про наявність законних та обґрунтованих підстав для висунення працівниками поліції ОСОБА_2 вимоги припинити перешкоджати евакуації транспортного засобу, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на фактичні обставини, встановлені під час судового дослідження матеріалів адміністративної справи, суддя приходить до висновку, про відсутність законних (таких, що ґрунтуються на законі) розпоряджень та вимог з боку працівників поліції, а отже відсутня і злісна непокора законним вимогам працівника поліції під час виконання ним службових обов`язків. Тому вина ОСОБА_2 у порушенні вимог ст. 185 КУпАП, не знайшла свого підтвердження у зібраних та досліджених судом в судовому засіданні доказами, та повністю спростовується матеріалами справи.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 185 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд також надає оцінку діям працівників поліції, які вважали свої дії правомірними, а тому виконували свої обов`язки у відповідності до доведених до їхнього відому нормативних актів щодо примусової евакуації транспортного засобу. У цьому зв`язку, такі дії працівників поліції також не мають ознак протиправності по відношенню до ОСОБА_2 , зважаючи на переконання праііуників поліції Банара Д.Є. та ОСОБА_1 в правомірності своїх дій та поведінки

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 185 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених даними статтями.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 185, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк