ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/43/22 Справа № 208/8630/21 Суддя у 1-й інстанції - Забєліна О. Л. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого ДДТУ зав. Кафедри екології,

провадження за ст. 124 КупАП по справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №478849, 30.09.2021 року о 15:05 год. в м. Кам`янське, по вул. Спортивній, 42, керував автомобілем Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водію ОСОБА_2 ставиться у вину порушення п.2.3, 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 .

Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що покази водія ОСОБА_2 є суперечливими, оскільки його швидкість була 30 км/год з його показів дозволяла йому завчасно зреагувати та уникнути зіткнення.

Посилається на те, що ДТП сталася через те, що водій ОСОБА_2 виїхав з перехрестя на вул. Спортивну з великою швидкістю.

На думку апелянта водій ОСОБА_2 порушив п.п. 16.6 (а) (в) 12.3 ПДР, а саме здійснював обгін на перехресті біля пішоходного переходу.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В судове засідання ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Хандусенко І.О. не з`явились, були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п 13.1 ПДР Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_3 , оскільки зазначений свідок відсутній в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що на схемі ДТП та на доданій фото таблиці автомобіль Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 стоїть на зустрічній смузі для руху, колеса та автомобіль направлені прямо, сліди гальмування не зафіксовані, автомобіль Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_2 стоїть під невеликим кутом у правого краю дороги. Автомобіль Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на відстані 3.0-3.2 м. Від правого краю дороги. З фототаблиці вбачається, що позаду від ДТП з правої сторони дороги дійсно припарковані автомобілі, які заважали рухатись по своїй смузі водію ОСОБА_2 .

Тому суд першої інстанції вважав, що пояснення водія ОСОБА_2 відповідають дійсності, рухаючись по вул. Сачка з вул. Спортивної в напрямку пр. Аношкіна виконував маневр об`їзду припаркованих праворуч автомобілів, для цього виїхав лівіше, захопивши ліву (зустрічну) смугу. В цей час, несподівано для нього розпочав рух припаркований праворуч автомобіль Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_2 , який розпочав маневр, не переконавшись у безпечності, що підтвердив у судовому засіданні, вказавши, що ліворуч та позаду нікого не бачив.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта з приводу винуватості ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Твердження апелянта щодо порушення водієм ОСОБА_2 п.п.16.6 (а) (в) 12.3 ПДР є необґрунтованими, оскільки виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №478849, 30.09.2021 року щодо ОСОБА_2 був складений за порушення останнім п.2.3, 12.1, 13.1 ПДР за відповідно до постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року справу щодо ОСОБА_2 була закрита за відсутністю складу правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції та констатує той факт, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що він складений з дотриманням статтей 254-256 КУпАП та Інструкції від 06 листопада 2015 року № 1376.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко