Справа № 199/9899/21
ПОСТАНОВА

іменем України

31.03.2022 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: захисника адвоката Сінцової Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.11.2021 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 29.11.2021 о 01:22 годині у місті Дніпрі по шосе Донецькому, 19-а водій ОСОБА_1 керував авто «Renault Dokker», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці. Громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі КП «ОМПЦПЗ» ДОР, на що останній відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно прибув в гості до товариша увечері 28.11.2021 на вищевказаному автомобілі, будучи тверезим, де в компанії друзів вжив алкоголь. Далі він викликав тверезого друга, який повинен був приїхати та сісти за кермо його автомобіля, щоб відвезти додому. У зв`язку з цим він з друзями вийшли з будинку та чекали на приїзд тверезого водія в салоні автомобіля «Renault Dokker», н.з. НОМЕР_1 , де він сидів на задньому пасажирському сидінні. В цей момент поряд з його автомобілем проїхали працівники поліції, які зупинилися, підійшли до них та почали спілкуватися. Оскільки всі друзі вжили алкоголь та перебували в салоні автомобілі, поліцейські намагалися притягти до відповідальності його друга ОСОБА_2 , який сидів поруч з водійським місцем, справа на передньому пасажирському сидінні. Проте, потім вони дізналися, що він, як власник авто, перебуває на задньому пасажирському сидінні автомобіля та почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Його автомобіль не рухався, оскільки був припаркований. Працівники поліції не зважали на його пояснення, що він в даний момент не є водієм, оскільки перебуває в якості пасажира в автомобілі та чекає на тверезого водія. При цьому, йому ніхто не пропонував пройти огляд в лікарні, під час складання протоколу жодних свідків не було.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків сторони захисту, дослідивши письмові та відео докази, долучені до справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, до суду надійшла справа, до якої були долучені: протокол про адміністративне правопорушення та його копія; відеозапис з бодікамери поліцейського; письмове направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; рапорт працівника поліції.

Під час дослідження відеозапису з бодікамери поліцейського встановлено, що даний відеозапис не містить фіксації факту керування ОСОБА_1 автомобілем, не містить фіксації осіб, які мали статус свідків та в присутності яких ОСОБА_1 , начебто, відмовився від проходження огляду в лікарні на стан сп`яніння.

Навпаки, з відеозапису вбачається, що автомобіль «Renault Dokker», н.з. НОМЕР_1 , припарковано. Вказаний відеозапис не містить фіксації оголошення поліцейським ознак сп`яніння водія та пропозиції йому в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку і відмова водія від проходження такого огляду в присутності двох свідків. Більше того, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 пояснює поліцейським про те, що він не керував автомобілем та просив залучити під час складання адміністративного матеріалу його захисника, оскільки поліцейський прийняв рішення його затримати в адміністративному порядку, на що йому було відмовлено.

Допитані в судовому засіданні свідки сторони захисту: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, пояснили, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були пасажирами автомобіля, який належить ОСОБА_1 та разом з останнім чекали на приїзд тверезого водія ОСОБА_5 , який, прибувши, сів за кермо вказаного автомобіля. Всі свідки пояснили суду, що жодного свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначені поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення, в їх присутності не залучались та біля автомобіля не перебували.

Долучені до справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 29.11.2021 не містять відомостей щодо ознак сп`яніння ОСОБА_1 та складаються з одного речення: « ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку».

З метою з`ясування обставин у справі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були заздалегідь сповіщені про необхідність явки до суду в судові засіданні, які призначалися на 28.12.2021, 26.01.2022, 10.02.2022, 03.03.2022 та 31.03.2022 для їх допиту в якості свідків, викликані судовими повістками, за допомогою СМС-повідомлень на номери мобільних телефонів, які вони отримали, за допомогою телефонограм на номери їх мобільних телефонів, які вони теж отримали. Проте свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомили.

За таких обставин письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки спростовані поясненнями ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , допитаних безпосередньо в суді.

У зв`язку з викладеним слід зазначити, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують факт руху 29.11.2021 о 01:22 годині автомобіля «Renault Dokker», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , а тому відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження.

Оскільки доказів керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом до справи не долучено, а п. 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише водія, яким, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, є особа, яка керує транспортним засобом, підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в лікарні не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як зазначено вище поліцейський прийняв рішення фіксувати відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння як за допоомгою двох свідків, так із використанням спеціальних технічних засобів нагрудним відео-реєстратором.

В той же час, матеріал відеозапису є фрагментарним, не містить фіксації відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У зв`язку з відсутністю на відеозаписі повної фіксації спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , зокрема фіксації ознак сп`яніння у нього, пропозиції в присутності свідків пройти огляді на стан сп`яніння та відмови від проходження такого огляду, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, слід зазначити, що відповідно до п. 4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;

3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції;

5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Оскільки матеріал відеозапису з нагрудної камери поліцейського, не містить безперервності ведення відеозйомки, слід констатувати, що такий запис зроблений з порушенням вимог п. 4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за № 1026.

Викладене вказує на те, що фіксація відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів проведена з порушенням як ст. 266 КУпАП, так і «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за № 1026.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, результат дослідження та оцінки доказів надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи поза розумним сумнівом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , приймаючи до уваги істотні порушення вимог КУпАП, допущені поліцейським під час виконання вимог ст. 266 КУпАП, а тому, зважаючи на вимоги ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко