Справа №521/4807/21
Номер провадження 3/521/66/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Кузьменко Н.Л.,

з секретарем Юришинець С.В.,

представника Одеської митниці Держмитслужби Євдокимова Д.А.,

захисника адвоката Волканова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси справу, що надійшла з Одеської митниці Держмитслужби за протоколом складеним відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , на час обставин протоколу про порушення митних правил №0113/50000/21 працюючої директором ТОВ «АРСАН» (), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №0113/50000/21 від 04.02.2021 року, про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

З вищезазначеного протоколу про порушення митних правил вбачається, що 31.07.2019 року з Туреччини до Одеського морського торговельного порту на судні закордонного плавання «PAOLA» в контейнері SCZU7923280 серед інших надійшли товари «крани, душові гарнітури», загальною вагою брутто 247,38 кг.

09.08.2019 року в якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» декларантом ФОП « ОСОБА_2 », діючим відповідно до договору від 12.07.2019 року за №1207/19 з ТОВ «АРСАН» про надання послуг по декларуванню та митному оформленню, в Одеську митницю ДФС були надані наступні документи: коносамент від 25.07.2019 року за №2019/07/EXP/000115, інвойс від 17.07.2019 року за №035365, наряд від 07.08.2019 року за №858, контракт від 15.07.2019 року за №TD-AS-03/2019 тощо, а також митна декларація в режимі «ІМ40АА» від 09.08.2019 року за №UA500010/2019/0021622.

Відповідно до наданої митної декларації від 09.08.2019 року за №UA500010/2019/0021622 товари підлягали переміщенню через митний кордон України від компанії відправника «ALHENA TURIZM YATIRIM VE ELEKTRONIK A.S.» (ALTINTEPE MAH. ISTASYON YOLU SOKAK №3, Maltepe /Istanbul /Turkey (Туреччина) в контейнері SCZU7923280 на умовах поставки «EXW» на адресу компанії покупця та одержувача ТОВ "АРСАН" (65005 м. Одеса, вул. Бабеля, буд. 34, ). Вартість товарів склала 1202,76 доларів США, що за курсом НБУ на день подання МД складає 30 449,75 грн.

09.08.2019 зазначені товари були оформлені в Одеській митниці ДФС у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг.

З метою з`ясування питання про автентичність поданих митному органу документів на зазначені товари було направлено запит до митних органів Туреччини.

01.12.2020 року до Одеської митниці Держмитслужби листом Департаменту протидії митним правопорушення та контрабанді Державної митної служби України від 30.11.2020 року за №20/20-02-01/7.10/2469 надійшла відповідь митних органів Туреччини із наданням експортної митної декларації, яка була підставою для відправлення зазначених товарів з Туреччини на Україну.

В ході опрацювання інформації, яка надана у листі митних органів Туреччини було встановлено, що фактично товари, оформлені в Одеській митниці ДФС за МД типу «ІМ40АА» від 09.08.2019 року за № UA500010/2019/0021622 оформлювались у митних органах Туреччини за митною декларацією від 25.07.2019 року за №19343100ЕХ180863 на умовах поставки «FOB ISTANBUL» в режимі «експорт» до України.

Відповідно до МД типу «ІМ40AA» від 09.08.2019 року за № UA500010/2019/0021622 та наданих до Одеської митниці ДФС документів вартість товарів складала 1202,76 доларів США, що за курсом НБУ на день подання МД складає 30 449,75 грн., разом з тим згідно отриманої відповіді митних органів Туреччини, встановлено, що фактично вартість товарів згідно МД від 25.07.2019 №9343100ЕХ180863 складала 3 369,30 доларів США, що за курсом НБУ на день подання МД складає 85 299,09 грн.

Тобто, різниця між вартістю товарів оформлених з Туреччини до України та вартістю товарів, оформлених за МД «ІМ40AA» від 09.08.2019 року за № UA500010/2019/0021622 становить 2 166,54 доларів США, що за курсом НБУ на день подання МД складає 54 849,34 грн., що свідчить та підтверджує суттєве заниження вартості товарів, оформлених в Одеській митниці.

Отже, проведеною перевіркою встановлено, що товари, заявлені в митній декларації типу «ІМ40AA» від 09.08.2019 року за № UA500010/2019/0021622, переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для їх переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару, а саме інвойсу від 17.07.2019 року за №035365.

Директором ТОВ "АРСАН" () на час здійснення митного оформлення зазначених товарів була громадянка України ОСОБА_1 , яка як керівник підприємства організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства.

Таким чином, на думку митного органу, директором компанії ТОВ "АРСАН" () гр. України ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів «крани, душові гарнітури» вартістю 3 369,3 доларів США (згідно курсу НБУ на дату митного оформлення 85 299,09 грн.) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів (інвойсу від 17.07.2019 року за №035365), які містять неправдиві дані стосовно вартості товару.

На підставі вищевказаних обставин, посадовою особою митного органу відносно гр. України ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення відповідно до санкції статті. Крім того, надав суду копію листа начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Одеської митниці Держмитслужби України №7.10-22-04/12 від 06.01.2022 року з якого вбачається, що проєктом кошторису Одеської митниці на 2022 рік видатки на залучення експертів та перекладачів під час здійснення проваджень у справах про порушення митних правил не передбачені.

У судовому засіданні гр. України ОСОБА_1 участі не приймала, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена у встановленому законом порядку. Також, відповідна інформація була розміщена на офіційному веб сайті Малиновського районного суду м. Одеси (веб - адреса сторінки: http://ml.od.court.gov.ua).

Захисник адвокат Волканов Є.В., в судовому засіданні підтримав, раніше ним подані до суду, письмові заперечення та просив провадження по справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст.508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст.487 МК України).

Відповідно до вимог ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачено, що відповідальність за порушення митних правил настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Судом встановлено, що 09.08.2019 року декларантом ФОП « ОСОБА_2 », відповідно до договору від 12.07.2019 року за №1207/19 з ТОВ «АРСАН» про надання послуг по декларуванню та митному оформленню, була підготовлена та подана до Одеської митниці митна декларація в режимі «ІМ40АА» від 09.08.2019 року за №UA500010/2019/0021622 та супровідні документи, з яких вбачається, що в митному режимі «імпорт» було здійснено митне оформлення наступних товарів ««крани, душові гарнітури», вартість товарів складала 1202,76 доларів США, що за курсом НБУ на день подання МД складає 30 449,75 грн.

Одержувачем вищевказаних товарів є ТОВ "АРСАН" (65005 м. Одеса, вул. Бабеля, буд. 34, ).

В якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» декларантом ФОП « ОСОБА_2 » до Одеської митниці були наступні документи: коносамент від 25.07.2019 року за №2019/07/EXP/000115, інвойс від 17.07.2019 року за №035365, наряд від 07.08.2019 року за №858, контракт від 15.07.2019 року за №TD-AS-03/2019.

09.08.2019 року зазначені товари були оформлені в Одеській митниці у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг. При цьому, слід зазначити, що на момент огляду вантажу та декларування товару законність наданих документів, які стали підставою для митного оформлення, перевірялися митним органом та не викликали жодних сумнівів, фактично встановивши автентичність наявного та заявленого товару.

Лише після оформлення та випуску товару у вільний обіг, митним органом було ініційовано питання про з`ясування автентичності поданих документів щодо заявленої вартості товару та направлено запити до митних органів Туреччини.

На вказані запити до Одеської митниці надійшли відповіді митних органів Туреччини із наданням експортної митної декларації, яка була підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.

Так, згідно з вказаною відповіддю та надісланих експортних декларацій, митний орган вважає, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці товаросупровідних документах та митній декларації, не відповідають даним зазначеним в експортних митних документаціях при вивезені товарів з Туреччини та є недостовірними стосовно вартості товару.

Однак суд акцентує свою увагу, що жодних інших запитів здійснено не було, зокрема і з прохання направити міжнародним компаніям питання, що стосуються даної справи, а саме поставки товарів та їх вартості.

Суд також бере уваги, що відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Вбачається, що ні до випуску товару у вільний обіг, ні після його випуску, митним органом, жодного рішення про коригування митної вартості товарів не приймалось, що свідчить про відсутність сумнівів заявленої митної вартості товару, оформленого за митною декларацією від 09.08.2019 року за №UA500010/2019/0021622.

При складанні протоколу про порушення митних правил митним органом не встановлено, на підставі яких документів було заявлено таку суму в розмірі 3 369,30 доларів США, що за курсом НБУ на день подання МД складає 85 299,09 гривень у митній декларації, що була подана митним органам Республіки Туреччина.

Крім того, суд також акцентує увагу, що відповідь митних органів Республіки Туреччини та додана до неї копія митної декларації складені іноземною мовою, в той час як за вимогами ч. 1 ст. 492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

В даному випадку, слід враховувати положення ст. 503 МК України, яка чітко визначає, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

З наданого представником митниці листа начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Одеської митниці Держмитслужби України №7.10-22-04/12 від 06.01.2022 року, судом встановлено, що проєктом кошторису Одеської митниці на 2022 рік видатки на залучення експертів та перекладачів під час здійснення проваджень у справах про порушення митних правил не передбачені.

Тобто, єдиний документ, який був митним органом покладений в основу здійснення перевірки, за результатами якої він прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, не містить належного перекладу з зазначенням відповідальної за такий переклад особи, а також документів, що підтверджують її рівень володіння мовою, знання якої необхідне.

При розгляді справи, судом враховується позиція судів апеляційної інстанції , які в своїх рішення зазначають про те, що про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину особи у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, свідчить той факт, що долучені до матеріалів справи документи, які надійшли від митних органів іноземної державами, не містять їх офіційного перекладу на державну мову, в тому числі з урахуванням положень, передбачених ст. 503 МК України про те, що перекладачем може бути посадова особа органу доходів і зборів, оскільки в будь-якому разі такою особою не може бути особа, яка складала у цій справі протокол про порушення митних правил та за відсутності у справі документу, який підтверджує володіння цією особою мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу (постанова від 21.07.2020 року по справі № 760/12277/19, постанова від 27.01.2022 року по справі №521/8623/21).

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані. За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МУ України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як керівник ТОВ «АРСАН» (на момент оформлення товарів за МД від 09.08.2019 року за №UA500010/2019/0021622) ані самостійно, ані через представників не подавала жодного документу до митного органу для здійснення переміщення товарів.

Обов`язки декларанта при здійсненні митного оформлення товару було покладено на уповноважену особу ФОП « ОСОБА_2 », відповідно до договору від 12.07.2019 року за №1207/19. Крім того, перевізником товару виступало ТОВ «СИНЕРГОСТРАНС» () директором якого є ОСОБА_2 .

Тобто, будь-яких дій з боку ОСОБА_1 , які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, судом не встановлено.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Тобто, склад правопорушення в даному випадку полягає саме в умисному переміщенні товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документу, що містить неправдиві відомості, а саме вартість товару.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, будь-яких доказів на підтвердження того, що подані товарно-супровідні документи були підроблені шляхом внесення неправдивих відомостей щодо даних відправника, одержувача і вартості товару та того, що ОСОБА_1 могло бути відомо відмінність їх вартості суду не надано, що позбавляє суд можливості встановити наявність у неї прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена ст. 483 МК України.

Вищевикладене свідчить про не дотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_3 викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, провадження по справі відносно неї підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 483, 527, 528, 529 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом про порушення митних правил №0113/50000/21 від 04.02.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справ протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Л. Кузьменко