Справа № 183/9137/21
№ 3/183/412/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю секретаря судового засідання Тен І.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 2 Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 23.11.2021 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 23.11.2021 року він на адресу потерпілого ОСОБА_2 нецензурною лайкою не висловлювався. Так, в ході конфлікту, який спровокував сам потерпілий, він лише декілька разів промовив у голос нецензурні слова, які можуть використовуватися в розмові на побутовому рівні, але не на адресу потерпілого. Йому він не погрожував. Сам конфлікт провокував потерпілий, а він у свою чергу намагався уникнути сварки.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засідання пояснив, що 23.11.2021 року у нього з сусідом ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу того, що останній керує автомобілем у нетверезому стані та під дією наркотичних засобів, незаконно вирубує ліс, в ході якого ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на його адресу, погрожував йому.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він, будучи дільничним офіцером поліції СП ВП № 2 Новомосковського РВП після передання йому матеріалів за зверненням ОСОБА_2 за фактом хуліганських дій ОСОБА_1 , які мали місце 23.11.2021 року, через декілька днів відібрав письмові пояснення від ОСОБА_1 і у зв`язку з тим, що в діях останнього убачалися ознаки адміністративного правопорушення склав відносно нього і в його присутності протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Судом безпосередньо досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; висновок дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Дрімуш Р.Л. за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 (ЖЄО № 3812 від 23.11.2021 року), відповідно до якого відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП; рапорт поліцейського ВП № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до якого 23.11.2021 року о 14.22 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявник ОСОБА_2 повідомляє, що його сусід ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння лається та ображає заявника; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 23.11.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_2 просить прийняти міри до ОСОБА_1 , який висловлювався в його бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою; письмові пояснення ОСОБА_2 про те, що 23.11.2021 року приблизно о 14.15 годині поблизу його двору по вул. Чабаненко, 6 с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зупинився на автомобілі «IVECO», н/з НОМЕР_1 , та почав погрожувати йому фізичною розправою, висловлювався в його бік нецензурною лайкою, ображав його, сказав, що у подальшому в його житті будуть проблеми. Просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за дрібне хуліганство, яке триває на протязі 1,5 роки, і по чотирьом фактам якого ОСОБА_1 визнавався винуватим. Вказує, що ОСОБА_1 погрожував йому у тому, що по прибуттю поліції він напише на нього заяву про те, що він нібито викрав у нього 10 тис. доларів; письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що 23.11.2021 року, перебуваючи поблизу домоволодіння № 5 по вул. Чабаненка с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області, він займався ремонтом автомобіля «IVECO». Приблизно о 14.00 годині до нього підійшов раніше знайомий йому ОСОБА_2 , з яким у нього склалися неприязні відносини, і останній почав провокувати його на сварку, а саме звинувачував у тому, що він керую автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, при цьому фіксуючи свої дії на відеокамеру свого мобільного телефону. Поведінка ОСОБА_2 його розлютила, тому він почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу останнього.

В судовому засіданні судом також досліджено надані потерпілим ОСОБА_2 відеозаписи, на яких зафіксовано факт розмови останнього з ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Відповідно до статті 173 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час, тощо.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема, під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ст. 1 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" від 22.09.2005 p. № 2899-IV).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок чи спокій громадян, і прагне до цього.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні дій хуліганського характеру, а саме: висловлюванні нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є сусідами, склалися складні стосунки, що вбачається з їхніх пояснень та відтвореного відеозапису.

Однак, під час розгляду справи не знайшло свого підтвердження факт порушення ОСОБА_1 громадського порядку та спокою громадян, оскільки всі докази на підтвердження вказаних у протоколі обставин ґрунтуються виключно на поясненнях потерпілого ОСОБА_2 . Зважаючи, що потерпілі є заінтересованими учасниками процесу і їх інтереси є протилежними інтересам сторони захисту, рішення суду не може бути обґрунтоване суперечливими показаннями потерпілих, не підтвердженими іншими доказами, а також показаннями, які за обставинами даної справи могли бути наслідком помилкового сприйняття потерпілими подій і фактів, зокрема, на підозрах, що виникли у них через неприязні стосунки з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Водночас, перевірити пояснення потерпілого в сукупності з іншими докази під час судового розгляду не виявилося можливим, оскільки жодного іншого належного і допустимого доказу на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, суду не надано.

Відтворені в судовому засіданні надані потерпілим ОСОБА_2 відеозаписи не можуть бути визнані судом належними доказами, оскільки не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у дані справі. Так, із даних відеозаписів слідує, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт, який був спровокований останнім, в ході якого ОСОБА_2 як словесно, так і діями фізичного характеру, оскільки без дозволу і всупереч волі ОСОБА_1 відчинив двері автомобіля, де останній перебував, і провокував ОСОБА_1 на конфлікт. Суд бере до уваги те, що в ході цього конфлікту ОСОБА_1 декілька разів висловився нецензурною лайкою, але беззаперечно стверджувати, що ці висловлювання були направлені на адресу ОСОБА_2 не можна. Жодних погроз чи слів нецензурного характеру від ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 відеозапис не містить.

Таким чином обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення під час судового розгляду не знайшли свого об`єктивного підтвердження, не доведені належними та допустимими доказами.

За змістом завдань КУпАП та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, будь-яких беззаперечних і достатніх доказів, які би поза розумним сумнівом доводили, що 23.11.2021 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, суду не надано.

За таких обставин, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та, відповідно, наявності в його діях складу даного правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи клопотання потерпілого ОСОБА_2 про відшкодування витрат, яких він зазнав у зв`язку з явкою до суду у даній справі, суд дійшов такого висновку.

Клопотання мотивоване тим, що у зв`язку із значною віддаленістю між місцем його проживання в с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області до місця розгляду справи судом в м. Новомосковську Дніпропетровської області, ускладнюється його прибуття. Крім того, він є інвалідом 3 групи, пенсіонером, у зв`язку з чим пересувається на власному автомобілі. У зв`язку з викладеним, потерпілий ОСОБА_2 просить в рахунок відшкодування витрат, яких він зазнав у зв`язку з явкою до суду у даній справі, стягнути з ОСОБА_1 на його користь 605,79 грн.

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання і стягнення з нього будь-яких витрат, яких зазнав ОСОБА_2 у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 275 КУпАП потерпілим, свідкам, експертам і перекладачам відшкодовуються у встановленому порядку витрати, що їх вони зазнали у зв`язку з явкою в орган (до посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

За положеннями ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи те, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства, суд доходить висновку, що клопотання потерпілого ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з явкою до суду не обґрунтоване, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 40, 173, 247, 275, 280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з явкою до суду відмовити.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Гузоватий