Справа №: 441/162/22
Провадження №: 3/0343/160/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Керніцький І. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Долина Івано-Франківської області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого в ПП ОСОБА_2 ,

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди.

Правопорушення вчинено за наступних обставин:

22.01.2022 о 10.00 в с.Грімне вул.Нова,17 Городоцького району на трасі Т1425 водій, керуючи автомобілем Рено Магнум д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, а саме пошкодив дорожню огорожу та електроопору та отримав пошкодження сам транспортний засіб і даний водій здійснив з`їзд з місця ДТП, що заборонено, чим порушив вимоги п.2.10а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, в судовому засіданні доведена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- даними пояснень ОСОБА_1 від 22.01.2022, де останній зазначає, що з`їхав з місця ДТП;

- даними постанови Городоцького районного суду Львівської області від 27.01.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн).

Пунктом 2.10 Правил дорожнього руху України встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та

організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ст.122-4 КУпАП, оскільки він будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує ступінь його вини, його особу, оскільки обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненим ним правопорушенням та його особi, в межах санкцій ст.122-4 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якими його визнано винуватим, обравши остаточне стягнення у вигляді штрафу в 200 (двохсот) неоподатковуваних

мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На пiдставi викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у видi штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 496,20 грн судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.І.Керніцький