ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1493/22Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 33/817/160/22 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Дрозди В.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 20 січня 2022 року о 02. год. 05 хв. в м. Тернополі по проспекту Злуки водій ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота; не чітка вимова; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 ARLM-0295 та огляду в КНП ТОМЦНЗ ТОР водій ОСОБА_2 категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вважає вказану постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року незаконною та безпідставною з тих мотивів, що суддею допущено неправильне застування норм матеріального пава та порушено норми процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що спочатку він не відмовлявся від проведення огляду на стан сп`яніння на місці, а в подальшому, відмовившись від такого огляду, не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі.

Звертає увагу, що йому не вручалось направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ТОМЦНЗ ТОР.

Стверджує про відсутність ознак сп`яніння, які б давали підставу для проходження ним огляду на стан сп`яніння.

На думку апелянта, наведені вище обставини свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також зазначає про порушення суддею вимог ст.285 КУпАП, яке полягає в тому, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя постанову не винесла, не підписала та негайно після закінчення розгляду справи не оголосила.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і закрити провадження у справі.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , адвоката Дрозду В.П. та безпосередньо ОСОБА_2 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2022 року відносно ОСОБА_2 та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п.6 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306805 ОСОБА_2 20 січня 2022 року о 02 год 05 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки керував транспортним засобом марки Peugeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; не чітка вимова; поведінка, що не відповідає обстановці і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП. а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, зафіксовані у протоколі відомості про вчинене правопорушення, за умови їх підтвердження іншими об`єктивним даними, можуть бути оцінені судом як доказ у справі щодо наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції підтверджується, що працівниками поліції, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , було запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу Alcotest 6820 ARLM-0295 (повірка дійсна до 16.11.2022 року), на що останній відмовився, після чого працівниками поліції запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі, на що водій ОСОБА_2 також відмовився.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_2 працівниками поліції неодноразово ставилось питання щодо проходження огляду на стан сп`яніння, як на міці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, проте водій відмовився. Ця обставина зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та сумніві у її достовірності не викликає. Тому твердження апелянта, що він погодився пройти огляд в медичному закладі носять надуманий характер і спростовуються матеріалами відеофіксації.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі щодо відсутності в ОСОБА_2 ознак сп`яніння, які б давали підставу для проходження ним огляду на стан сп`яніння, є непереконливі, оскільки характер його поведінки під час спілкування з працівниками поліції, що зафіксовано відеоописом, підтверджує відомості зазначені в протоколі про адміністративний правопорушення про виявлені у нього ознаки сп`яніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недотримання суддею місцевого суду вимог ст.ст.283, 285 КУпАП, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Така постанова по справі винесена суддею місцевого суду 16 лютого 2022 р., про свідчить оригінал судового рішення, наявний в матеріалах справи, який підписаний суддею, яка розглянула справу, відповідно до вимог ч.9 ст.283 КУпАП.

За змістом ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Твердження апелянта, що постанова по справі не була негайно оголошено після її прийняття носять надуманий характер і не підтверджуються жодними доказами.

Також, в матеріалах справи знаходиться розписка адвоката Дрозди В.П., який приймав участь у розгляді справи в інтересах ОСОБА_2 , про отримання копії постанови суду від 16.02.2022 року, датована 18 лютого 2022 року, тобто в межах строку, визначеного ст.285 КУпАП.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року відносно ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 ютого 2022 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя