Категорія:ч.1 ст.173-2 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судового засідання Грицишин О.В. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Грибан Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн судового збору.

Так, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10 жовтня 2021 року, близько 10 год 00 хв., перебуваючи за місцем проживання, ображав нецензурними словами свою дружину ОСОБА_2 та застосував щодо неї фізичну силу, чим вчинив домашнє насильство.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує про порушення місцевим судом його права на захист, оскільки суддею безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення судового розгляду, що унеможливло його скористатись правом на дачу показань з приводу вчинення адміністративного правопорушення. Щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, заперечує та вказує, що 10.10.2021 жодного фізичного насильства щодо дружини не вчиняв.

До початку судового розгляду від представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Лукашука А.В. надійшло клопотання про здійснення розгляду адміністративної справи без їх участі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, суд доходить наступного висновку.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративногоправопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Частиною першою статті 173-2КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тощо.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України № 2229-VIII від 07.12.2017 «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який набрав чинності із 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Так, незважаючи на невизнання притягнутою особою своєї вини, матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 687080 від 10 жовтня 2021 року, рапортом старшого інспектора СПДН відділу превенції Луцького РУП ГУНП у Волинській області Синицької І.В., в якому вказується про надходження на службу «102» заяви про вчинення фізичного насильства ОСОБА_1 стосовно заявниці і дітей, заявою потерпілої ОСОБА_2 та поясненнями доньки ОСОБА_3 , надані в суді першої інстанції, підтверджується факт того, що за вказаних обставин місця та часу ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру щодо своєї дружини, а саме вдарив головою об підлогу, душив, скидав зі сходів за волосся та погрожував викинути з дев`ятого поверху.

Так відповідно до вищевказаного рапорту 10 жовтня 2021 року на службу 102 надійшло повідомлення від потерпілої ОСОБА_2 , що її чоловік чинить фізичне насильство щодо неї та дітей, влаштовує бійку та вигнав на вулицю з квартири, в якій залишилися малолітні діти.

Дані обставини поряд з поясненнями потерпілої та її доньки, які ті дали в суді першої інстанції, вказують на те, що ОСОБА_1 дійсно своїми діями призвів до вчинення домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої.

Також при апеляційному розгляді потерпіла ОСОБА_2 підтвердила факт вчинення домашнього насильства її чоловіком ОСОБА_1 , крім цього, зазначила, що насилля щодо неї вчиняється останнім систематично.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Грибан Ж.В. обставини, які зазначені в апеляційній скарзі, та на переконання апелянта слугують підставами для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає такими, що не найшли свого підтвердження.

Тому місцевий суд прийшов до обґрунтованого переконання, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

З такими висновками суду першої інстанції, які належним чином мотивовані та підтверджені доказами в розумінні ст.251 КУпАП, погоджується і апеляційний суд.

Також апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. Суд підтримує викладені в постанові мотиви з даного приводу та не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки останній, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, чим вияви своє небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді першої інстанції. Крім цього, в судовому засіданні 21 грудня 2021 року був присутній захисник ОСОБА_1 - професійний адвокат Нестерук М.М., який представляв інтереси останнього.

На велике переконання апеляційного суду, відсутні підстави для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, як про це зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ..

Також слід зазначити, що суд першої інстанції врахував ступінь та характер правопорушення, дані про особу правопорушника та прийшов до вірного висновку про застосування стягнення у вигляді громадських робіт у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук