П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення, які надійшли з Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАп,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 450068 від 02.02.2022 слідує, що 02.02.2022 о 17.10 по вул. Станційна, 9 перебував без захисної маски, при цьому не маючи при собі документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги постанови п.п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020.

На доведення вини ОСОБА_1 подано суд протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 450068 від 02.02.2022, у якому ОСОБА_1 просить його попередити, рапорт лейтенанта поліції Л.Щербанич від 02.02.2022.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не з`явився. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфікуються за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, вказано про порушення вимог Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 р. № 1236.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбаченихЗаконом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України (Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у постанові КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 р. № 1236. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, в редакції, що діяла на час складання вказаного протоколу, встановлено, що на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Враховуючи подані докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Обираючи вид та розмір стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, суд враховує особу правопорушника, який вину визнав та просить його попередити, не працює, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, інші обставини справи, а також те, що від вчиненого тяжких наслідків не наступило, тому вважає за можливе звільнити порушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда