Справа № 242/6782/21
Провадження № 3/242/95/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Покровського РУП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сєвєродонецьк, Луганської області, громадянки України, працюючої продавцем-консультантом магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 417327 від 15.12.2021 року, зазначено, що15.12.2021 року об 17 год. 05 хв. за адресою: АДРЕСА_2 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» знаходився продавець ОСОБА_1 без відповідних документів або сертифікату про вакцинацію в період карантину чим порушила постанову КМУ від 09.12.2020 р. №1236 та постанову КМУ від 20.12.2021 № 1096, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 та її захисник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надала заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Також ОСОБА_1 надала письмові пояснення, в яких зазначила, що адміністративне правопорушення не визнає, оскільки вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в постанові не зазначено посилання на конкретний пункт постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р. яке було порушено; не було враховано, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а є найманим працівником, також зазначила що нею надавалась довідка про проведення першого щеплення від COVID-19, а з 07.12.2021 на території Донецької області, згідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 06.12.2021р., діяв «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, під час якого дозволяється допускати до роботи тих, хто має принаймні одне щеплення проти COVID-19. Також було зазначено, що 15 грудня 2021 року на час складення протоколу магазин ФОП « ОСОБА_2 » не здійснював діяльності, що пов`язана з прийомом відвідувачів у зв`язку з проведенням позапланової інвентаризації. На підставі зазначеного закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09.12.2020 року (в редакції від 11.10.2021 року), на усій території України з 19.12.2020 року по 31.12.2021 року встановлено карантин.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретно, який пункт постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року порушено ОСОБА_1 , посилання в протоколі на вказану Постанову Кабінету Міністрів України є загальним, оскільки вказана норма не містить в собі жодних посилань на відповідальність за недотримання карантинних обмежень.

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Працівниками поліції, в порушення вимог ст.251 КУпАП, не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, суд не має можливості належним чином встановити, чи мав місце факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Таким чином, факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а суд не має права, з власної ініціативи, у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Відповідно до ст. 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом ст. 252 КУпАП та загальних норм Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, не доведена та не аргументована, докази вини останньої не є переконливими, обставини, зазначені в протоколі, є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам справи.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю доказів про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову суду до суду апеляційної інстанції може бути подано через Селидівський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Владимирська