Справа № 165/3222/21 Провадження №33/802/180/22 Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 496 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12 вересня 2021 року об 19 год. 26 хв. в м.Нововолинську на пр.Дружби керував автомобілем марки «ВАЗ 2109», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді ОСОБА_1 07 лютого 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Вказує, що суд першої інстанції послався на відеозапис, який міститься в матеріалах справи, однак не можливо щоб саме він був на відеозаписі, оскільки він не пригадує такої події. Також зазначає, що суд не повідомляв його про розгляд справи, так як він судових повісток не отримував, а тому було порушено його право на захист. Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, апелянт у поданій апеляційній скарзі заявив клопотання в якому просить поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних причин.

Апеляційний розгляд справи було призначено на 23.02.2022 року, однак її розгляд було відкладено у зв`язку із поданням ОСОБА_1 клопотання про перенесення її розгляду.

21.03.2022 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату апеляційного розгляду справи. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення справи з поважних на те причин, до суду не подавав.

Перевіривши доводи заявленого в апеляції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, апеляційний доходить висновку, що воно до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 14 січня 2022 року.

А отже, з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, останній день для подачі апеляційної скарги припадав на 24 січня 2022 року.

Апеляційна скарга до суду подана лише 07 лютого 2022 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою суду першої інстанції (штемпелем), проставленою на апеляційній скарзі.

В апеляційній скарзі, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення апелянт посилається на те, що він при розгляді справи судом першої інстанції, а саме 14 січня 2021 року присутнім не був через неповідомлення його про дату розгляду справи, і судове рішення постановлено у його відсутності, копію якого отримав лише 28.01.2022 року. Вважає, що саме з цієї дати почався перебіг 10-денного строку апеляційного оскарження судового рішення.

Проте, такі доводи апелянта на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судом постановлена 14.01.2022 року, та дійсно без участі ОСОБА_1 (а.с.22).

Вбачається з матеріалів справи і те, що про час та дату судового засідання - 14.01.2022 року ОСОБА_1 був обізнаний належним чином. Так, він судову повістку отримав ще 03.01.2022 року, що підтверджується матеріалами справи - рекомендоване поштове відправлення зі штрих-кодом №480 (а.с.21). Будь-яких клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи, до суду не подавав.

А тому, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки він був належним чином обізнані про дату слухання справи - 14.01.22.

Таким чином, в даному випадку саме з 14 січня 2022 року почався перебіг десятиденного строку апеляційного оскарження постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 14.01.2022 року, який фактично припадав на 24 січня 2022року. Апеляційна скарга до суду подана 07.02.2022 року.

Посилання апелянта на те, що оскаржувану постанову він отримав лише 28.01.2022 року, і з цієї дати слід рахувати строк апеляційного оскарження постанови від 14.01.2022 року, на увагу суду не заслуговує, оскільки положення ч.2 ст.294 КУпАП перебіг строку апеляційного оскарження пов`язують саме з датою постановлення постанови, а не з датою отримання її копії.

Не є таким, що ґрунтується на положеннях чинного законодавства як на підставу для поновлення строку апеляційного оскарження і посилання апелянта на те, що, оскільки, він не приймав безпосередню участь у розгляді справи 14.01.2022 року, то він має право на поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення саме з дати отримання копії постанови судді.

А тому, наведені апелянтом в апеляційній скарзі обставини не можна вважати поважними підставами пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення та відповідно такими, що дають підстави для його поновлення.

Дослідивши дані обставини апеляційний суд вважає, що за наведених у заявленому в апеляції клопотанні підстав, строк апеляційного оскарження поновленню не підлягає.

До апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився та не навів будь-яких інших підстав із наданням належних і допустимих доказів з приводу поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді від 14.01.2022 року до задоволення не підлягає, оскільки не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, апелянтом не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то в задоволенні клопотання слід відмовити, а апеляційну скаргу. - повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14 січня 2022 року ОСОБА_1 , - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14 січня 2022 року, - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк