Справа № 214/8121/21
3/214/149/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2021 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) при примусовому виконанні судового наказу № 2-н/214/454/20 від 23.03.2020 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання сина, встановив, що станом на 13.09.2021 року заборгованість громадянина ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає 60 828,50 грн., що сукупно перевищує суму аліментних платежів за шість місяців.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1-2), розрахунок (а.с.3), заява (а.с.6), судовий наказ (а.с.7), постанова (а.с. 8), талон повідомлення (а.с.9), повідомлення (а.с.10), виклик (а.с.11), постанова (а.с.12, 13, 14, 15), відповідь на запит (а.с. 17,18).

Відповідно до ст.252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до таких висновків.

Вважаю належними доказами: судовий наказ, постанову, як такі, що підтверджують наявність судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , звернення рішення до примусового виконання.

Протокол про адміністративне правопорушення в частині наявності у ОСОБА_2 обов`язку по сплаті аліментів та його неналежне виконання вважаю достовірним доказом.

Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів вважаю достовірним доказом, оскільки він підтверджує обставини неналежного виконання ОСОБА_2 аліментних зобов`язань, ухилення від сплати аліментів протягом 2020-2021 р.р.

Досліджені у судовому засіданні докази вважаю допустимими.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 ч.1 КУпАП, виходжу з наступного.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання про доведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.183-1 ч.1 КУпАП (в редакції, діючій на момент складання протоколу), адміністративній відповідальності підлягає особа за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 7 грудня 2017 року, який набрав чинності 6 лютого 2018 року. При цьому, окремі його положення, зокрема п.5 розділу І, який встановлює внесенням змін до КУпАП шляхом доповнення ст.183-1 КУпАП, вводиться в дію з 7 січня 2018 року.

Відповідно до ст.8 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В ході судового розгляду встановлено, що на підставі судового наказу №2-н/214/454/20 від 23.03.2020 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з ОСОБА_2 присуджено стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як слідує з розрахунку, наданого державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 13.09.2021 року становить 60 828 грн. 50 коп. Протягом періоду з 2020 року до вересня 2021 року боржник жодного разу оплату аліментів не здійснював.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, вважаю, що наявний у ОСОБА_2 сукупний розмір заборгованості за період з 2020 року по 2021 року перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, а відтак визначає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 ч.1 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На даний час передбачений ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився, оскільки з дня вчинення ОСОБА_2 правопорушення минуло понад три місяці, а тому у відповідності до ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 268, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов