П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Вакули Ю.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративноі? відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , колишнього дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатської області, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №47-01/19/22 від 17.02.2022 про порушення ОСОБА_1 відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом декларування в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, не подав перед звільненням декларацію особи, уповноваженої на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Розгляд справи призначався на 16.03.2022, 23.03.2022. Судове засідання відкладалось у зв`язку з неможливістю проведення судового засідання за технічних причин в режимі відеоконференції.

Прокурор у судовому засіданні 23.03.2022 підтримала вимоги протоколу та просила притягнути особу до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, заперечила щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 свою вину згідно письмових пояснень до протоколу визнав. Подав письмове клопотання про закриття провадження у справі, оскільки з протокол складено пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. У зв`язку з порушенням даної норми та «розумних строків» складання протоколу просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У судовому засіданні 23.03.2022 підтримав вимоги клопотання про закриття провадження у справі.

Заслухавши прокурора, вислухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до протоколу матеріали, суд приходить до наступних висновків.

01 жовтня 2021 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №215о/с від 30.09.2021 рядового поліції ОСОБА_1 (0116886), дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області відповідно до ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п.7 (за власним бажанням).

Згідно з даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) за 2021 рік 29.11.2021 о 07 годині 37 хвилин.

Згідно з підпунктом "з" пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія даного закону є, зокрема, поліцейські.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п.п. з) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП визначено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з приміткою до вказаної норми суб`єктами декларування у цій статті є особи, які зазначені у пункті 1, підпунктах "а" та "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", які відповідно до частин першої, другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи вимоги вищенаведених нормативних актів, ОСОБА_1 , як поліцейський, зобов`язаний був подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (перед звільненням), за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

В порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, а саме: 29.11.2021 опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Визначення правопорушення, пов`язаного з корупцією, дано у ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до наказу НАЗК від 23.07.2021 №449/21 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» установлено, що декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Декларація при звільненні не подається у таких випадках: особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності. Втрата статусу суб`єкта декларування у зв`язку із внесенням змін до закону або статусу юридичної особи публічного права не вважається припиненням діяльності та не зобов`язує особу подавати декларацію будь-якого виду. Згідно з роз`ясненням НАЗК щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані) декларація особи, яка припиняє діяльність (декларація «перед звільненням») - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності.

Оскільки повноваження поліцейського закінчилися 01.10.2021, а тому ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями до 00.00 30.10.2021, а фактично подав таку лише 29.11.2021.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 свою вину повністю визнав. У судовому засіданні просив закрити провадження у справі.

Вимогами ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Об`єктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення зазначеної декларації на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції не встановлено.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад указаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» звернуто увагу на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі вище викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стверджується, у відповідності до вимог, передбачених ст. 251 КУпАП, належними та допустимими у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №47-01/19/22 від 17.02.2022, витягом з перегляду суб`єкта декларування та послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період 30.09.2021-30.11.2021, листом ГУ Національної поліції в Закарпатській області від 23.12.2021 №2852/106/2-2021 з додатками, повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 03.11.2021 №215/106/01/17-2021 вх. №84753/0/05-21 від 15.11.2021, листом Департаменту проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя, листом ОСОБА_1 від 08.02.2022, та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, однак у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.

Заперечення ОСОБА_1 про недотримання вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП про те, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для закриття провадження у справі, та є необхідним для дотримання «розумних строків» складення протоколу, судом не приймається до уваги як підстава для закриття провадження за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Також, згідно з вимогами ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Даний строк необхідний з метою встановлення об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення. Судом встановлено дотримання вимог ст. 38 КУпАП у даній справі.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A;, пункт 29).

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 23, 33-35, 283-285, 294 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ст.ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда