Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/598/20, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Петюшки Р.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у порушенні митних правил за ч.6 ст.470 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

З протоколу про порушення митних правил №4456/30500/19 від 16.11.2019 та постанови судді від 09.06.2020 вбачається, що 16.11.2019 о 05 год. 01 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК пасажирська) митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «331 CDI», номер кузова № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , де в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1 , який повертався з Італії, де перебував у приватних справах, в Україну на адресу АДРЕСА_1 .

Формою проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

До митного контролю ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт НОМЕР_3 від 06.07.2018, та заяву громадянина України ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС від 26.11.2018 (без номера), щодо неможливості вивезення т/з вчасно.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 21.11.2018 через пункт пропуску «Малий Березний - Убля» митного посту «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «OPEL», моделі «CORSA», номер кузова № НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Республіки Словаччина НОМЕР_5 .

-2-

У своєму поясненні громадянин України ОСОБА_1 підтвердив факт не вивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України вчасно у зв`язку з тим, що легковий автомобіль марки «OPEL», моделі «CORSA», номер кузова № НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Республіки Словаччина НОМЕР_5 знаходиться у несправному стані. На даний час транспортний засіб перебуває на території приватного подвір`я за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_1 . Ггромадянин України ОСОБА_1 заявив, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, не має можливості відремонтувати вищевказаний транспортний засіб.

До митного органу з відповідною заявою щодо продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України, громадянин України ОСОБА_1 звернувся 26.11.2018, тобто вчасно, до спливу терміну транзиту. На момент перетину митного кордону жодні документи, які б підтверджували перебування на ремонті легкового автомобіля марки «OPEL», моделі «CORSA», номер кузова № НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Республіки Словаччина НОМЕР_5 , у ОСОБА_1 відсутні.

Станом на 16.11.2019 вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку транзиту.

Зі слів ОСОБА_1 , легковий автомобіль марки «OPEL», моделі «CORSA», номер кузова № НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Республіки Словаччина НОМЕР_5 - 1997 року випуску, об`єм двигуна - 1000 см.куб., тип двигуна бензин та інформації, отриманої з мережі Інтернет (сайт «mobile.de») від 16.11.2019, вартість аналогічного/подібного до вищезазначеного автомобіля становить 1000 євро, що згідно з курсом НБУ на 16.11.2019 становить 26 662 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 23 коп.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «OPEL», моделі «CORSA», номер кузова № НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Республіки Словаччина НОМЕР_5 , що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч.6 ст. 470 МК України

На постанову, захисник-адвокат Петюшка Р.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду від 09.06.2020 щодо ОСОБА_1 скувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України. В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки така прийнята у їх відсутності та без належного з`ясування всіх фактичних обставин справи та без дотримання вимог чинного законодавства України. Зазначає, що суд проігнорував наявні у справі докази, що спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні митних правил, що ставляться йому за провину. Також судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до митного органу із відповідною заявою щодо продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України вчасно, ще до спливу терміну транзиту. Оскільки вивезти транспортний засіб він завчасно не мав змоги через його поломку та відсутність можливості його відремонтувати, ОСОБА_1 повідомив митний орган в установлений термін про такі обставини. Зазначене свідчить про те, що у ОСОБА_1 не було умислу на порушення митних правил, а тому відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

-3-

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Петюшка Р.В. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Петюшки Р.В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши матеріали та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Петюшка Р.В. задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За приписом п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.486 МК України та ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.489 МК України та ст.280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 вказані вимоги закону судом першої інстанції повністю дотримані.

Згідно ст.90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 6 статті 379 МК України передбачено, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

-4-

Відповідно до глави 55 розділу ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 частини 1 статті 4 МК України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України (ст.ст.90,93 МК України).

Так, в п.1 ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Диспозицією ч.6 ст.470 МК України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Отже, перевищення встановленого ст.95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України більше, ніж десять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу.

Обставин, передбачених ст.460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене ст.470 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил №4456/30500/19 від 16.11.2019, поясненнями ОСОБА_1 , витягом з ЄАІС ДМСУ, доповідною запискою та іншими матеріалами справи.

Вказані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, а тому суд апеляційної інстанції знаходить безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

-5-

Не заслуговують на увагу і доводи захисника про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, у зв`язку із завчасним повідомленням митного органу про неможливість вивезення автомобіля через його поломку, оскільки така заява подавалася 28.11.2018 і станом на 16.11.2019 транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та продовжує перебувати на митній території України з порушенням строку транзиту.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку з розглядом справи у відсутності ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені права ОСОБА_1 поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та належного повідомлення останнього про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника й застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення з урахуванням п.9-5 Розділу ХХІ Прикінцевих та Перехідних положень МК України, приймаючи до уваги, що порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.6 ст.470 МК України, виявлено 16.11.2019 та застосував до ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, належним чином умотивувавши судове рішення.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення апеляційний суд визнає таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст.23 КУпАП України меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не заявлялось будь-яких клопотань про приєднання або витребування доказів по справі, про призначення експертизи, тощо, які б спростовували висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.6 ст.470 МК України адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.527-530 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Петюшки Р.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2020 щодо ОСОБА_3 ,-без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя