Номер провадження: 33/813/49/22
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України,

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на нього штраф у розмірі 1700 гривень з конфіскацією предметів правопорушення, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил та стягнуто судовий збір з розмірі 454 грн в дохід держави.

З протоколу про порушення митних правил №0733/50000/21 від 23.06.2021 вбачається, що 23.06.2021 року о 00 годині 20 хвилини в пункт пропуску «Орлівка» митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби по смузі руху «зелений коридор» прибув легковий автомобіль «VW TRANSPORTER», р/н НОМЕР_1 , реєстрації України, який прямував з України до Болгарії, під керуванням ОСОБА_1 . На підставі оцінки та аналізу ризиків автомобіль було переведено в червоний коридор для проведення поглибленого огляду автомобіля та особистих речей водія. Під час огляду автомобіля, у підлокітнику без ознак приховування було виявлено пістолет з написом «ФОРТ 17Р 9mm вироблено в Україні, № НОМЕР_2 » та 8 набоїв з гумовою кулею з написом «9mm Р.А.», який належить ОСОБА_1 . Виявлення вище вказаних предметів стало можливе після звичайного візуального огляду транспортного засобу без застосування технічних засобів митного контролю. Таким чином, на думку митного органу, особа порушила встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через зелений коридор товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України. На підставі вказаних обставин посадовою особою митниці було складено протокол про порушення митних правил за ознаками порушення ст. 471 МК України.

Не погодившись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі.

У скарзі ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно підтверджує викладені обставини, та зазначає, що не мав жодного умислу та наміру перевозити через Державний кордон України не задекларовані товари, зокрема, не мав наміру та умислу перевозити через кордон пістолет з написом «ФОРТ 17Р 9mm вироблено в Україні, № НОМЕР_2 » та 8 набоїв з гумовою кулею з написом «9mm Р.А.», без наявності на те дозвільних документів. ОСОБА_2 , зазначає, що відповідна ситуація виникла у зв`язку із тим, що забув про те, що клав до підлокітника зазначені речі, та як наслідок, помилково та неумисно їх не вийняв з підлокітника до початку пересування в бік митного поста. При цьому, відсутність умислу в діях ОСОБА_1 також підтверджується й відомостями з протоколу про порушення митних правил, зокрема, уповноважені особи митниці зазначають, що «…виявлення вищевказаних предметів стало можливе після звичайного візуального огляду транспортного засобу без застосування технічних засобів митного контролю. Посилається на те, що склад правопорушення за ст. 471 МК України є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія та уповноважена особа митного органу, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язана довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, умислу. Самими посадовими особами митниці встановлено той факт, що ОСОБА_1 не мав будь-якого наміру приховати пістолет та патрони, а лише забув його викласти до поїздки, що само по собі вже виключає наявність умислу в діях ОСОБА_1 , а отже, й складу правопорушення. Застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку, є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: втручання в право громадянина України ОСОБА_1 , на повагу власності, так як конфіскаціє його майна в дохід держави є непропорційним, покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар». Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч.3 ст.462 МК України, вважає, що такий вид додаткового покарання як «конфіскація» є не пропорційним та не співмірним по відношенню до скоєного.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно п.п. 8.12. п. 8 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва; для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, до пристроїв належать такі пістолети і револьвери вітчизняного виробництва, які конструктивно призначені тільки для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії і технічно не придатні для стрільби бойовими патронами. При цьому їхня конструкція має забезпечувати неможливість взаємозаміни основних частин бойової і спортивної вогнепальної зброї, унеможливлює здійснення пострілів в автоматичному режимі чергами.

Патрони до пристроїв - патрони, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, призначені для відстрілу їх тільки пристроями вітчизняного виробництва і допущені в установленому порядку до використання.

Підпунктом 12.14. п. 12 Інструкції передбачено, що вогнепальна мисливська зброя, основні частини зброї, бойові припаси до неї, пневматична, холодна, охолощена зброя, пристрої, патрони до них громадянами України перевозяться через митний кордон України на підставі дозволів на право перевезення зброї територією України, які видаються УП ЦОУП, ГУНП.

На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення через кордон України виявленого травматичного пістолету та набоїв правопорушник співробітникам органу доходів і зборів не надав.

Відповідно до п. 2 ст. 366 МК України «зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які перемішують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митним платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщуванні ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митним платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та /або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Обставини правопорушення та вина правопорушника підтверджується наступними доказами: протоколом про порушення митних правил, доповідною запискою інспектора митниці, поясненнями правопорушника, описом вилучених предметів.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доведено, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, фактично не заперечується факт переміщення через зону спрощеного митного контролю пістолету з набоями, чим порушено митні правила щодо письмового декларування.

Водночас згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (абзац перший); проте попередні положення жодним чином не обмежують права держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за потрібне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (абзац другий).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі „Садоха проти України" від 11 липня 2019 року (заява № 77508/11) на основі своїх попередніх рішень та сформульованих у них позицій зазначив, що:

- „захід у вигляді конфіскації, навіть якщо він має на увазі позбавлення майна, підпадає під сферу дії другого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якого державі дозволено здійснювати контроль за користуванням власності для забезпечення сплати штрафів" (§ 23);

- „іншим питанням, яке стояло перед Судом, є те, чи втручанням у право власності досягнуто потрібний справедливий баланс між захистом цього права та вимогами загального інтересу, з огляду на простір оцінювання, що його залишено державі в цій сфері. Потрібного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідного власника майна буде покладено „індивідуальний та надмірний тягар". Крім того, хоча абзац другий статті 1 Першого протоколу до Конвенції не містить чітких процесуальних вимог, Суд має обміркувати, чи заявникові в рамках провадження в цілому було надано можливість подати свою справу до компетентних органів державної влади, щоб надати їм змогу встановити справедливий баланс між конфліктуючими інтересами в справі" (§ 27);

- „адміністративне правопорушення, у вчиненні якого заявника було визнано винним, полягало у недекларуванні ним суми готівки, яку він перевозив через митний кордон. У зв`язку з цим слід зазначити, що, дійсно, як вказав заявник, вивезення іноземної валюти з території України не було незаконним відповідно до українського законодавства. Дозволялося не лише вивезення валюти, але й сума, яка могла бути законно перерахована або, як у цій справі, фізично перевезена через митний кордон у випадку декларування, в принципі, не була обмежена на момент подій. … Ці елементи відрізняють цю справу від деяких інших, в яких конфіскація застосовувалася до товарів, ввезення яких було заборонено, або до транспортних засобів, які використовувалися для перевезення заборонених речовин чи торгівлі людьми" (§ 28);

- „щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати серйозності порушення, а санкція, що застосовується, - тяжкості правопорушення, у цій справі - недотримання вимоги декларування" (§ 31);

- „стягнення у вигляді конфіскації не було спрямовано на відшкодування матеріальної шкоди - оскільки держава не зазнала жодних збитків унаслідок того, що заявник не задекларував кошти - а за своїм призначенням мало попереджувальний та каральний характер" (§ 32).

Конфіскація товарів як позбавлення права власності за статтею 471 Кодексу спрямована на забезпечення конституційного правопорядку, безпеки суспільства, прав і свобод людини та є належним заходом, оскільки, як і інші види адміністративних стягнень, що їх встановлено Кодексом за адміністративні правопорушення, має сприяти досягненню мети адміністративної відповідальності, що обумовлено потребами захисту митних інтересів України та митної безпеки.

З огляду на такі принципи права та практики Європейського суду, те, що для прав і свобод особи шкода від зазначеного адміністративного стягнення, яке визначено статтею 471 Кодексу, не повинна бути надмірною, що є необхідною умовою збереження справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, а також враховуючи фактичні обставини справи, зокрема, те, що декларування пістолету не вимагає сплати митних платежів, та факт недекларування без ознак приховування, застосування санкції у вигляді конфіскації майна не відповідає критеріям верховенства права, є надмірним тягарем для ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, доведеність вчинення правопорушення, суд вважає, що в даному випадку штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян буде достатнім для досягнення стримуючого та карального ефекту і запобігання майбутнім порушенням вимоги щодо декларування.

Суд першої інстанції, застосовуючи стягнення в вигляді конфіскації, правила Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не застосував, тому в цій частині постанова суду підлягає скасуванню, вилучений пістолет з набоями - поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 196, 197, 366, 458, 471, 527-529 Митного кодексу України, ст.ст. 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року - скасувати в частині конфіскації предмету правопорушення.

Вилучений згідно протоколу про правопорушення митних правил №0733/50000/21 від 23.06.2021 пістолет з написом «ФОРТ 17Р 9mm Виробленого в Україні, № НОМЕР_2 » та набої з гумовою кулею з написом «9mm Р.А.» у кількості 8 штук повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Є. С. Сєвєрова