Справа № 183/8017/19
№ 3-в/183/5/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2022 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Лила В.М., розглянувши подання начальника Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт відповідно до постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року, -

встановив:

02 березня 2022 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт відповідно до постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року,

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_1 , 08.04.2020 року поставлено на облік в Новомосковському районному відділі з питань пробації. З метою ознайомлення правопорушника з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення правопорушнику направлено виклик до органу пробації на 17.04.2020 року, за яким останній не з`явився.

17.04.2020 року працівниками органу пробації здійснено виїзд за адресою вказаною у постанові суду, АДРЕСА_1 . В ході виїзду з`ясовано, що в даній квартирі проживає ОСОБА_2 , яка являється рідною тіткою ОСОБА_1 . Під час бесіди вона пояснила, що її племінник зареєстрований за даною адресою, але фактично не проживає понад 30 років. Також, остання зазначила, що стосунки вони взагалі не підтримують та місце знаходження племінника їй не відоме, в зв`язку з чим проведено розшукові заходи. Вжитими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_1 не виявилося можливим.

Керуючись вимогами ст. 304 КУпАП, п. 13.13 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 19.03.2013 р. № 474/5 до суду 26.05.2020 року відносно ОСОБА_1 надіслано подання для вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду. В задоволенні подання Новомосковського районного відділу відмовлено.

У подальшому повторно проводилисярозшукові заходи, однак встановити місцезнаходження порушника не виявилосяможливим.16.09.2020 р., 26.11.2020 р., 02.03.2021 р., 04.06.2021р., 27.10.2021р.до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надіслано подання відносно ОСОБА_1 для вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду, в задоволенні яких постановами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 р., 07.12.2020 р., 17.03.2021 р., 16.07.2021 р. та 20.12.2021 року відмовлено.

08.09.2020 року відділом державної виконавчої служби було надіслано подання до суду про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 . Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року в задоволенні подання відмовлено.

Відповідно до проведених заходів місцезнаходження правопорушника не встановлено, що додатково свідчить про неможливість виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавствоУкраїни про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Ураховуючивикладене, начальник Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області проситьвирішення питання про звільнення ОСОБА_1 відвідбуванняадміністративногостягнення у видісуспільнокориснихробіт, накладеногопостановою Новомосковського міськрайонного суду, Дніпропетровськоїобластівід 25.02.2020 року.

Суд, дослідивши матеріали подання, прийшов до наступного: постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП застосувавши до нього адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 240 годин.

Наказом від 19.03.2013 року № 474/5 Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції, в розділі XIII пунктах 13.13 та 13.14 передбачено наступне:

13.13. якщо після встановлення місця проживання порушника з`ясовано, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду (судді), уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови;

13.14. усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до статті 304 КУпАП вирішуються судом, який виніс постанову.

Відповідно до ст. 3254 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 13.20 вищезазначеного наказу передбачено, що щодо порушників, які злісно ухиляються від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, уповноваженим органом з питань пробації надсилаються матеріали із супровідним листом до органу поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 3892 КК України. Копії цих матеріалів долучаються до особової справи порушника.

Відповідно до п. 13.22 цього ж наказу у разі винесення обвинувального вироку за злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт копія цього судового рішення долучається до особової справи порушника. За відсутності поважних причин, які перешкоджають відбуванню адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, порушник викликається до уповноваженого органу з питань пробації для отримання направлення для подальшого відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємства, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Порядок виконання постанови про застосування суспільно корисних робіт визначений Главою 31-А КУпАП (ст.ст. 3251- 3254 КУпАП).

Згідно з ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Згідно зі ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Нормами ст. 303 КУпАП встановлена давність виконання постанов накладення адміністративного стягнення: не підлягає виконанню постанова накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до викання протягом трьох місяців з дня винесення.Однак КУпАП не містить норми про давність виконання постанов накладення адміністративного стягнення у разі, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення і вона тривалий час не виконується з вини третіх осіб.

Суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню практика Європейського суду з прав людини та практика Конституційного суду України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Озтюрк проти Германії» від 21 лютого 1984 року пункт 53), справи про адміністративне правопорушення для цілей статті 6 Європейської конвенції про захист основоположних прав і свобод (далі Конвенції) належить до справ із обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюються гарантії статті 6 Конвенції про захист основоположних прав і свобод.

Конституційний Суд України у абзаці 5 пункту 3.4 рішення №10-рп/2011 від 11 жовтня 2011 року зазначив, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказав, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення є менш суспільно небезпечним, ніж будь-яке кримінальне правопорушення, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку : особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Оскільки постанова Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1831 КУпАП, яка набрала законної сили 10.03.2020 р. та 03 квітня 2020 р. направлена до Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації, та звернута до виконання у тримісячний строк з дня винесення, передбачений ст. 303 КУпАПта постанова не була виконана протягом двох років з дня набрання нею чинності, в той же час ця постанова не може знаходитися на виконанні безстроково, що суперечить принципу верховенства права і права на справедливий суд, ОСОБА_1 слід звільнити від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист основоположних прав і свобод, рішенням Конституційного Суду України №10-пр/2011 від 11 жовтня 2011 року, ст.ст. 303, 304 КУпАП, суддя, -

постановив:

подання начальника Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт відповідно до постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року - задовольнити.

ОСОБА_1 звільнити від відбування адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 240 годин, призначеного постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Лила В.М.