Справа № 401/4037/21
Провадження № 3/401/40/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., в залі суду м. Світловодська, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , генерального директора ПП «Віктор і К», РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 644/32-00-07-01-03-16 від 23 листопада 2021 року, головним державним інспектором відділу податкового аудиту позапланових документальних перевірок Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_2 під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Віктор і К» встановлено порушення ОСОБА_1 , генеральним директором ПП «Віктор і К» встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: внаслідок завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за серпень 2021 року абз. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за серпень 2021 року на суму 1 783 147 грн. Враховуючи вищевикладене ПП «Віктор і К» порушено: п. 200.1., абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в серпні 2021 року в розмірі 1783147 грн., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Направив до суду письмове клопотання, згідно якого просить закрити адміністративне провадження на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання вказав, що податковий облік ПП «Віктор і К» ведеться у відповідності з вимогами чинного законодавства, тому будь-якої його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення не вбачає. Зазначає, що доказів , які б підтверджували факт вчинення правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується. Висновки, викладені в акті перевірки від 19 листопада 2021 року, доданому до протоколу, щодо встановлення порушень платником податків не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів ревізорів та їх особистої думки. Зазначений акт та відповідні податкові повідомлення рішення, винесені на підставі цього акту на адресу ПП «Віктор і К», позов про визнання яких протиправними та їх скасування подано до Кіровоградського окружного адміністративного суду, відображають лише позицію однієї зі сторін спору та не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини в формі умислу або необережності , і відповідально бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності. (а.с. 59-63)

Дослідивши письмові матеріли справи, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст.163-1 КУпАП, відповідальність за вказаною частиною статті настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Судом встановлено, що відділом податкового аудиту позапланових документальних перевірок управління податкового аудиту Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за результатами документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Віктор і К» складено акт від 19 листопада 2021 року № 797/32-00-07-01-0327/20651018, яким виявлено порушення абз. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за серпень 2021 року на суму 1 783 147 грн., чим порушено п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в серпні 2021 року в розмірі 1783147 грн., що призвело до порушення керівником та іншими посадовими особами підприємств (головним бухгалтером), установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачена ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року.

За вказані порушення Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків винесло на адресу ПП «Віктор і К» відповідні повідомлення-рішення.

Згідно роз`яснення Верховного Суду у постанові від 19 квітня 2018 року по справі №815/1071/16, висновки, викладені в акті перевірки або звірки щодо встановлених порушень платником податків не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки. Думка, висловлена посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки або довідках про проведення звірки, зокрема щодо реальності вчинених платником податків господарських операцій, повинна оцінюватися судами із урахуванням інших доказів у справі, предметом якої є податкові правопорушення, що обґрунтовуються контролюючим органом серед іншого висновками акту перевірки платника платків або актами перевірки його контрагентів. Відповідно, судове рішення щодо правомірності сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом платнику податків, не може мотивуватися виключно даними акту перевірки цього платника податків або його контрагентів, або даними звірок, якщо ці дані обґрунтовано заперечуються платником податків та при цьому не підтверджені іншими доказами, зібраними у справі. Виходячи з наведеного, до остаточного вирішення спору в порядку адміністративного судочинства між податковим органом і платником податку, складені працівниками податкового органу акт та відповідні податкові повідомлення-рішення відображають лише позицію однієї з сторін спору, а тому не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини в формі умислу або необережності, і відповідно бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

ПП «Віктор і К» оскаржуюються відповідні рішення контролюючого органу, тобто вказані повідомлення-рішення є неузгодженими і до остаточного вирішення цього спору факт допущення порушень не є встановленим, а тому відповідні твердження податкового органу відображають лише позицію однієї зі сторін спору і не можуть бути висновком про наявність в діях посадової особи платника податку вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку у формі умислу чи необережності, і відповідно, бути підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, до справи не додано.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , викладені в запереченнях щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З огляду на викладене, враховуючи, що відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, слід констатувати відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 163-1, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , генерального директора ПП «Віктор і К», за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Н.Л. Волошина

18.01.2022