Справа № 354/1432/21
Провадження № 33/4808/135/22
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Олексюка Любомира Васильовича, потерпілого ОСОБА_2 , його захисника Халуса Михайла Михайловича, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29.12.2021 року, якою закрито провадження по справі за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, що проживає в АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, що одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку із неналежним його сповіщенням про час судового засідання, про існування судового рішення йому стало відомо лише 06.01.2022 року, водночас просить постанову суду як необґрунтовану та упереджену скасувати, призначити по справі трасологічну експертизу й викликати працівників поліції в судове засідання суду апеляційної інстанції. Стверджує, що суд першої інстанції перекрутив всі фактичні обставини, та ним не застосовані норми адміністративного закону, які підлягають до застосування, й висновки обґрунтовує показаннями водія ОСОБА_1 та його захисника. Звертає увагу на те, що посилання ОСОБА_1 та його захисника в частині того, що апелянт відмовився пройти огляд на стан сп`яніння не відповідають дійсності, осквільки відносно нього проведено огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком, наявним в матеріалах провадження. На думку апелянта, пояснення свідка працівника поліції ОСОБА_3 , є неналежні, оскільки схема ДТП, яка ним була складена, не містить відомостей щодо слідів, зафіксованих на асфальті, відсутнє уточнення щодо слідів гальмування, відсутня конкретизація транспортних засобів, якими були утворені сліди на асфальті, що потребує спеціальних знань, тобто необхідності призначення судово-трасологічної експертизи. Вказує на те, що судом не було допитано в якості свідків працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Апелянт стверджує, що ДТП виникла на його смузі руху. Наголошує на неповноті судового слідства, оскільки судом першої інстанції не були витребувані докази фотознімки, у працівників поліції, що виїжджали на місце ДТП.

Постановою суду першої інстанції встановлено, що до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244480 від 30.10.2021 щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, в якому суть правопорушення викладена наступним чином: « ОСОБА_1 30.10.2021 приблизно о 04-15 год. в с. Микуличин по вул. М. Грушевського, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та недотримався безпечного інтервалу, у зв`язку з чим допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП», й в ході судового розгляду суддя дійшов висновку, що матеріали провадження не містять достатніх доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду з`явились: особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, його захисник Олексюк Л.В., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП; потерпілий ОСОБА_2 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 269 КУпАП, та його представник захисник Халус М.М., якому роз`ясненні права, передбачені ст. 270 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник захисник Халус М.М. заявили клопотання про призначення судової-трасологічної експертизи, в задоволенні якого відмовлено, оскільки в матеріалах провадження достатньо даних для прийняття рішення за пред`явленим ОСОБА_1 обвинуваченням про порушення ним п. 12.1, п. 13.1 ПДР України.

Під час апеляційного розгляду:

- потерпілий ОСОБА_2 та його представник захисник Халус М.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили поновити строк, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, оскільки в діях ОСОБА_1 є порушення ПДР України, а тому він є винуватцем події, що сталась;

- ОСОБА_1 та його захисник Олексюк Л.В. просили рішення суду залишити без змін, оскільки, на їх думку, водій ОСОБА_2 виїхав на смугу зустрічного руху, що й стало причиною ДТП.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, фотознімки, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 належить відмовити, постанову суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Перевіривши доводи апелянта в частині обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю їх слушними, оскільки матеріли провадження не містять жодних доказів належного сповіщення ОСОБА_2 про час розгляду справи в суді.

По суті пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення, доходжу наступного висновку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №244480 від 30.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення у порушенні п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, оскільки він 30.10.2021 року о 04-15 год., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Микуличин по вул. М.Грушевського, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.п. 1).

Відповідно до п. 12.1, п. 13.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналізуючи зазначені пункти ПДР України вважаю за необхідне наголосити, що причинний зв`язок встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями Правил дорожнього руху й відповідними наслідками.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №244480 від 30.10.2021 року вбачається, що у винуватість ОСОБА_1 ставиться, окрім того, що він не вибрав безпечної швидкості руху, й недотримання ним безпечного інтервалу, внаслідок чого сталась ДТП.

При цьому, в матеріалах провадження відсутні відомості та належні докази щодо недотримання водієм ОСОБА_1 безпечного інтервалу.

Так, за правилами дорожнього руху України безпечний інтервал - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Відповідно до схемі ДТП транспортні засоби отримали наступні механічні пошкодження: 1) транспортний засіб марки «Toyota Camry» - ліва сторона автомобіля, ліве крило, передній бампер, ліва передня фара, елементи ходової частини; 2) транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy» - передня частина транспортного засобу, ліве переднє крило, передні 2 фари, передній бампер, елементи ходової частини (а.п. 3).

Схема підписана водіями, жодних зауважень останні не висловлювали, як і до обставин які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №244480 від 30.10.2021 року (а.п. 1).

Наявність саме таких ушкоджень на транспортних засобах підтверджується фотознімками, що долучені до матеріалів провадження (а.п. 41-46).

З метою повного з`ясування всіх фактичних обставин події, судом апеляційної інстанції безпосередньо було допитано водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які вважали винуватим у вчиненні ДТП один одного, й стверджували, що кожний здійснював рух по своїй смузі руху.

Заслухавши учасників ДТП, дослідивши матеріали провадження та надані учасниками фотознімки місця дорожньо-транспортної пригоди з наявними пошкодженнями транспортних засобів, доходжу висновку про те, що взаємне розташування транспортних засобів, локалізація механічних пошкоджень, свідчить про те, що один із водіїв даної ДТП виїхав на смугу зустрічного руху, що й стало причиною ДТП, разом з тим, таке обвинувачення ОСОБА_1 не пред`являлось, відповідно до суті правопорушення, що викладено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №244480 від 30.10.2021 року.

В той же час, згідно з приписами КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З урахуванням наведеного вище, доходжу висновку, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було встановлено повністю фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, а зміст встановлених обставин, які зазначені в акті обвинувачення протоколі, не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами для встановлення в діях ОСОБА_1 таких порушень правил дорожнього руху України, які б перебували в причино-наслідковому зв`язку із наслідками ДТП, а саме, як вибір безпечної швидкості руху, так й недотримання безпечного інтервалу.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що наведені вище порушення закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є істотними і не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення, є порушенням права особи на захист.

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, доходжу висновку, що сукупність наданих суду доказів, характер та ступінь механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті дорожньо-транспортної пригоди, розташування та пошкодження транспортних засобів відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у пред`явленому йому обвинуваченні.

Вважаю, що доводи апелянта про те, що суд першої інстанції перекрутив всі фактичні обставини справи й свої висновки обґрунтував виключно показаннями водія ОСОБА_1 та його захисника, спростовані змістом судового рішення, в якому суд першої інстанції належним чином оцінив наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, та дійшов правильного висновку про те, що матеріали провадження не містять достатніх доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили винуватість ОСОБА_1 у пред`явленому йому обвинуваченні у порушенні ним п. 12.1, п. 13.1 ПДР України.

З огляду на наведене доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити потерпілому ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29.12.2021 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29.12.2021 року, якою закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло