ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/917/21 Номер провадження 33/814/163/22Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т. М. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І., представника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Артюх А. П, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобеляки, Полтавської області, українця, громадянина України, паспорт - НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за апеляційною скаргою адвоката Артюх А. П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кобеляцького районного суду від 19 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. На прохання працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокатом Артюх А. П. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області 19 січня 2022 року скасувати та закрити провадження.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє є незаконним та необґрунтованим.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що суд при розгляді зазначеної справи взагалі не надав оцінки доказам, які спростовують обвинувачення ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, що свідчить про однобокість судового розгляду.

Відзначив, що відеозаписи розміщені на диску долученого до справи, не є безперервними, постійно перериваються, також з наданих відеозаписів, не можна встановлювати чи дійсно були присутні саме ті свідки, які зазначені в протоколі, а також чи підписували протокол про адміністративне правопорушення і додані до нього документи, то їх не можна вважати нележаними та допустимими. Судом не надано оцінки того, що ОСОБА_1 відразу після складання протоколу, пройшов огляд в медичному закладі, відповідно до якого він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Також, вказав, що працівники поліції незаконно знаходилися в м. Кобеляки Полтавської області 14 квітня 2021 року.

Заслухавши адвоката Артюх А. П. діючої в інтересах ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме:

1.протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 192723 від 14 квітня 2021 року, з якого вбачається, що 14 квітня 2021 року о 21 годині 36 хвилин в Полтавській області м. Кобеляки по вул. Декабристів, 22 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SKODA» модель «SUPERB», державний номер « НОМЕР_3 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці чи в лікарняному закладі в присутності двох свідків , під відеофіксацію з бодікамер відмовився. Водія т.з. від керування було відсторонено, керування транспортним засобом передано ОСОБА_2 п.в. НОМЕР_4 ;

2.письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан визначення алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в лікарняному закладі;

3.направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в Кобеляцькій ЦРЛ, згідно якого 14 квітня 2021 року о 22 год 50 хв огляд ОСОБА_1 не проводився, до Кобеляцької ЦРЛ не доставлявся;

4.відеозаписами долученими до матеріалів провадження, з яких вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , пояснили причину зупинки та було встановлено його особу. Також, з відозаписів вбачаєтсья, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків категорично, без будь-яких зауважень та застережень відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також пройти такий огляд закладі охорони здоров`я.

Вказані докази є належними та допустимими, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо тієї обставини, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та пройшов відповідний огляд є безпідставним, оскільки у даному випадку останньому ставиться в порушення саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, як окрема форма об`єктивної сторони ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більше того, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не був обмежений працівниками поліції у праві спростувати їх підозру щодо наявності у нього ознак сп`яніння, однак таким правом не скористався, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, щодо допису невідомого номера 10486 та номера бодікамери НОМЕР_5 , є безпідставними, та жодним чином не вливають, на правильність рішення суду першої інстанції. Також, суд наголошує, що навіть якщо, відеозапис, якимось чином був визнаний неналежним доказами, чи записи з бодікамери 0071 не були долучені до матеріалів провадження, то дана обставина жодним чином не вплинула б на доведеність вини ОСОБА_5 , оскільки відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп`яніння, також відібрано в них письмові пояснення, а тому даний протокол є належним доказом по справі.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, оскільки фактично були предметом розгляду в суді першої інстанції і їм була дана правильна юридична оцінка, а на думку суду апеляційної інстанції фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи, щодо скасування постанови є неспроможними, щоб скасувати фактично вірне рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Артюх Анжели Петрівни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Кобеляцького районного суду від 19 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко