ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2022м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2021 об 11.45 год. по вул. Пирогова, 15 в м. Вінниці ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та одержання ліцензії на цей вид діяльності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу суду надійшло клопотання його захисника адвоката В. Проць про здійснення судового розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Застереження щодо неможливості розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, встановлені частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП), судом не виявлені. Тому суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд зазначеної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 164 КпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суд враховує, що чинний КпАП не містить легального визначення поняття «господарська діяльність», а тому дана норма є бланкетною. Разом з тим, частиною першою статті 3 Господарського кодексу України (далі ГК) регламентовано, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з визначенням, наданим у частині першій статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-III) пасажирські перевезення перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами. Також у зазначеній нормі визначено, що перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення - перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування, у якому визначають умови обслуговування, вартість послуги, термін її виконання та інші положення за домовленістю сторін. Крім того, зі змісту наведеної правової норми випливає, що послуга з перевезення пасажирів чи вантажів перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату. Згідно з визначенням, наведеним у згаданій правовій нормі, таксі легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закон № 2344-III ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів на, зокрема, надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами.

Перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, встановлений статтею 39 Закону № 2344-III.

Зокрема, згідно з частиною шостою статті 39 Закону № 2344-III документами для документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

В матеріалах справи наявне клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з яким останній просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Клопотання мотивоване тим, що надані суду матеріали не містять доказів про самостійність, регулярність та тривалість діяльності правопорушення, а також відомостей щодо осіб, яких ОСОБА_1 начебто перевозив.

Оцінюючи зазначені доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує, що до протоколу про адміністративне правопорушення надані фотоматеріали, згідно з якими вищезазначений автомобіль був обладнаний фішкою таксі.

Відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки (додаток 4), зокрема, «Таксі» - квадрати контрастного кольору (сторона - щонайменше 20 мм), які розміщені у шаховому порядку у два ряди; знак встановлюється на даху транспортних засобів або наноситься на боковій їх поверхні; при цьому повинно бути нанесено щонайменше п`ять квадратів.

Отже, аналізуючи доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надані суду матеріали, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а тому його дії охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КпАП.

Вирішуючи питання щодо виду і розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень, суд враховує таке.

Правопорушення ОСОБА_1 було вчинене 22.11.2021.

Згідно з частиною другою статті 38 КпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Застереження, передбачені частинами третьою-шостою статті 38 КпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення судом не встановлені.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, зважаючи на ту обставину, що строк накладення адміністративного стягнення, встановлений частиною другою статті 38 КпАП, сплинув, суд вважає, що на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 164, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: