Провадження №3/522/4414/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої адміністратором закладу «Coffeetea», мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Відповідно до складеного протоколу, 10.12.2021 о 15:40 год. ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці в закладі «Coffeetea»за адресою: м. Одеса, пров. Маяковського, 10, будучи адміністратором закладу, здійснювала роботу без Covid-сертифікату про вакцинацію, чим порушила постанову Кабінету міністрів України №1236 від 09.12.2020 зі змінами №1301 від 23.12.2021, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.44-3 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції стосовно правопорушниці був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №479300 від 10.12.2021 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, який підписала правопорушниця. Від дачі письмових пояснень ОСОБА_1 відмовилася.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю особи, стосовно якої складені матеріали, яка в судове засідання не з`явилася.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилася, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Дослідивши матеріали справи та докази, надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.44-3 КУпАП, правопорушенням вважається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Сама по собі указана стаття наведеного Кодексу не передбачає конкретних порушень правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і їх норм, як ознак адміністративного порушення, що впливають на його кваліфікацію, а її диспозиція є бланкетною для встановлення ознак об`єктивної сторони складу діяння, передбаченого цієї статтею належить звертатися до аналізу нормативно-правових актів, у яких сформульовано правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і їх норми.

Судом встановлено, що в порушення зазначених положень працівниками поліції не вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №479300 від 10.12.2021 нормативно-правовий акт, який є обов`язковим для кваліфікації даного адміністративного правопорушення, що позбавляє суд можливості розглянути його в повній мірі.

Водночас, відповідно до ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Суб`єкти господарювання господарські організації, які діють на основі права власності, права господарського відання чи оперативного управління, мають статус юридичної особи, що визначається цивільним законодавством та цим Кодексом.

Отже, суб`єктом вказаного правопорушення є саме суб`єкт господарювання.

Згідно зі ст.65 ГК України, для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного правопорушення.

Слід також зазначити, що інших доказів, які б підтвердили дане правопорушення до суду не надано.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватись до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі зазначеного, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне закрити адміністративне провадження.

Керуючись ст.ст.44-3, 247, 251, 256, 278, 280, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №522/25800/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: