ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/287/22 Справа № 206/5814/21 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О. П. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Зубрева В.О., переглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 25 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що 11 грудня 20.21 о 02 год. 50 хв. в м. Дніпро, вул. Святогірська, біля буд.10, Самарський район, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом AUDI S6, державний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини, нестійка хода, порушення координації. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування транспортного засобу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутності складу правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, оскільки він не є суб`єктом правопорушення, так як матеріалами справи не доведено факту керування, про що зазначав постійно працівникам поліції, тому в останніх не було підстав пропонувати пройти огляд. Крім цього з відеозапису видно, що він розпочався о 02 годині 40 хвилин, а про факт керування зазначається у 02 годині 50 хвилин. Разом з цим працівник поліції пропонував пройти освидетельствование, який регулюється положеннями КПК України, а не КУпАП, у зв`язку з чим порушено процедуру проходження огляду.

В апеляційному суді захисник Зубарев В.О. та Кравець А.М. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

В суді І інстанції ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що був пасажиром автомобіля, а транспортний засіб стояв припаркований оскільки зламався. Водій який керував автомобілем та дані якого ОСОБА_1 не назвав з причини не розголошення даних, поїхав за автомобілем, що відбуксирувати автомобіль, який перебував у несправному стані. В апеляційному суді ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення та пояснив що перебував у стані алкогольного сп`яніння, а відмовився від проходження огляду, так як не керував ТЗ. Однак апеляційний суд зазначає, що версія ОСОБА_1 перевірялася судом І інстанції, яка також не знайшла свого підтвердження під час апеляційного перегляду, та спростовується наступним.

Так, факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується наявним в матеріалах відеозаписом, з якого видно, що останній з початку розмови, з працівниками поліції не заперечував керування транспортним засобом саме ним. Лише в подальшому під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 пояснював, що не керував транспортним засобом. При цьому, в подальшому під час розмови з працівником поліції пропонував вирішити питання на місці. Крім цього, ОСОБА_1 не надав підтверджуючих даних, що автомобілем керувала інша особа, як він пояснив. Відеозаписом наявним в матеріалах справи цей факт також не підтверджується. Отже доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керував автомобілем не знайшли свого підтвердження.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується іншими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; направленням на огляд.

Отже, дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 130 КУпАП, які виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів про невірне встановлення часу вчинення правопорушення, то ці доводи також перевірялися судом І інстанції, який зазначив про наявність даного факту, але він не є істотним, і не може бути підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, з чим погоджується апеляційний суд.

Стосовно доводів про порушення порядку процедури проходження огляду, так як працівник поліції пропонував пройти огляд на освидетельствование, то цей факт не може вважатися беззаперечним порушенням та підставою для скасування рішення суду І інстанції, оскільки відповідно до відеозапису працівник поліції неодноразово пропонував пройти саме огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на що ОСОБА_1 відмовлявся. При цьому, як пояснив сам ОСОБА_1 в апеляційному суді, що він розумів вимогу працівника поліції, і відмовився пройти огляд лише з тих підстав, що не керував автомобілем, а як встановлено районним судом та перевірено апеляційним судом даний факт не знайшов свого підтвердження.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький