П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОККП в матеріалах справи відсутній, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292142 від 06.10.2021 року, 06.10.2021 року о 10 год. 29 хв. в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 83а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Carens», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Водієві було запропоновано пройти позачерговий мед. огляд в установленому законом порядку в мед. закладі або на місці за допомогою «Drager», на що водій категорично відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив суду, що 05 жовтня 2021 року близько 19 год. 55 хв. він їхав додому по вул. Леваневського, 83а, на транспортному засобі «Kia Carens», д.н.з. НОМЕР_2 , та з невідомих причин його транспортний засіб зупинився. Оскільки того дня відбувся похорон його бабусі та він був стомлений, тому ОСОБА_1 прийняв рішення не встановлювати причину несправності транспортного засобу, тому залишив його там на узбіччі дороги, а сам попрямував додому пішки, оскільки проживає неподалік місця зупинки. Також вказав, що прийшовши того дня додому він випив 0.5 л. пива та ліг спати.

Зазначив, що 06.10.2021 близько 10 год. 30 хв. він прийшов до свого автомобіля та коли відчинив свій автомобіль з метою з`ясування конкретної причини несправності його транспортного засобу, до нього підійшли працівники поліції, котрі перебували на іншому боці дороги та попросили у ОСОБА_1 надати документи. Під час перевірки документів поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи не перебуває він в стані алкогольного сп`яніння, на що він відповів, що вчора випив пляшку пива, проте транспортним засобом він не керував. На пропозицію поліцейського пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння він відмовився, оскільки пиво він вживав лише 05.10.2021, а самим автомобілем він не керував. Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти, то працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, а оскільки він юридично не обізнаний, тому він писав те, що просив поліцейський та здійснював свої підписи у протоколі на його вимогу.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Агудалічев О.О. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що ОСОБА_1 не здійснював рух на транспортному засобі «Kia Carens», д.н.з. НОМЕР_2 , та не виконував функцію водія, а відтак він не є суб`єктом інкримінованого правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_1 не виникало обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поліцейський Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іваніцький Дмитро Олегович, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292142 від 06.10.2021 року неодноразово викликався судом, однак в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомляв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката адвокат Агудалічева О.О., а також дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292142 від 06.10.2021 року, розписку ОСОБА_2 від 06.10.2021, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 06.10.2021, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.10.2021, рапорт поліцейського Іваніцького Д. від 06.10.2021, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Дослідивши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, суд зазначає, що на першому відеозаписі відображено, що у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на запитання поліцейського чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, останній відмовився від проходження даного огляду.

На іншому відеозаписі відображено процедуру оформлення та ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення.

Третій відеозапис наявний у справі не стосується даної події, оскільки на ньому відображене зовсім інше місце, час та особи, які не були учасниками подій зазначених у даному протоколі.

Будь-яких інших відеозаписів, на яких було б відображено дані події до матеріалів справи додано не було.

Однак при вирішенні даної справи, суд бере до уваги вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року, які регламентують, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділ ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, визначає, що:

1. Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

2. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що він не керував транспортним засобом, тобто не був водієм, а відтак не вбачав підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сп`яніння, а тому відмовився від даного огляду.

Крім цього, ОСОБА_1 пояснив суду, що вказані у протоколі його пояснення були написані ним на вимогу працівника поліції. Вказав, що зазначені ним пояснення слід розуміти як те, що 05.10.2021 року він їхав додому та 05.10.2021 він випив пляшку пива, а в лікарню їхати не потрібно, так як він не рухався на автомобілі та не керував ним.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

При цьому, суд зауважує, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи заперечення ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом, суд констатує, що дані матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування 06.10.2021 року о 10 год. 29 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом та не спростовують його тверджень.

З метою з`ясування об`єктивних обставин справи та підтвердження або спростування факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 в судове засідання викликався поліцейський Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іваніцький Дмитро Олегович, яким і було складено наданий суду протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , однак в судове засідання вказаний працівник поліції не з`явився, що в свою чергу позбавило суд можливості з`ясувати необхідні обставини справи.

Оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому в даному випадку суд приймає доводи ОСОБА_1 , що 06.10.2021 року о 10 год. 29 хв. він не керував транспортним засобом, а відтак його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не може бути наслідком притягнення останнього до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З даного приводу, суд також зауважує, що згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання, висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини. Тому відсутність підстав для проведення огляду, свідчить про законність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. О. Гребінь