Справа № 461/8835/21 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/145/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника Львівської митниці Державної митної служби України Зирянова О.Ю., захисника Шокало В.С., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Сичова Ю.В. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 18.01.2022 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м.Львова від 18.01.2022 року провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №1719/20900/21 від 04.09.2022 року товар постановлено повернути власнику після належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

Згідно протоколу про порушення митних правил №1719/20900/21, 04.09.2021 року о 10 год. 00 хв. громадянин України ОСОБА_1 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував з Чеської Республіки в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через пункт пропуску «Краковець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор». При усному опитуванні гр. ОСОБА_1 заявив, що не переміщує через митний кордон України товари в обсягах, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами; приховані від митного контролю, чи такі, що підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо переміщення через митний кордон України. Під час митного оформлення виникла підозра, щодо наявності у вказаному автомобілі будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. У зв`язку з цим автомобіль було скеровано в місце огляду транспортних засобів, де під час проведення огляду було виявлено прихований товар, а саме: електронні пристрої в асортименті (смарт-годинники, роутери, навушники акустичні, мобільний телефон, портативні спікерфони, відеокамери, відео проектори). Загальна кількість предметів порушення митних правил 146 шт. Вказаний товар переміщувався через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та знаходився: під переднім пасажирським сидінням у порожнині обшитій стінками, доступ до якої утруднений, не проглядається і здійснювався через спеціально встановлені дверцята, що закриваються на ключ; у полці для кріплення акустичних динаміків, що знаходиться в салоні автомобіля над заднім пасажирським сидінням, внутрішній вміст якої не проглядається і закривається дверцятами на ключ; під пасажирським сидінням, доступ до якого можливий через вантажне відділення автомобіля. Конструктивних змін до транспортного засобу не вносилось. Жодних документів на товар, що переміщувався виявлено не було.

Загальна вартість безпосереднього предмету порушення митних правил згідно висновку експертизи Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Дермистлужби України №1-0796 від 11.10.2021 року, становить 233 842, 50 грн. В своїх поясненнях гр. ОСОБА_1 визнав зазначений товар своєю власністю та заявив, що не знав правил переміщення товарів через митний кордон України, жодних документів які б вказували на вартість товару гр. України ОСОБА_1 надано не було.

Таким чином, на думку автора протоколу, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення цих товарів.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

В апеляційній скарзі представник митниці Сичов Ю.В. просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення, передбачене даною статтею в повному обсязі - з конфіскацією предметів правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, оскаржувана постанова є необґрунтована та винесена з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на умисне приховування товарів від митного контролю, оскільки виявлення даного товару шляхом візуального огляду транспортного засобу було неможливим. Разом з тим в день вчинення порушення митних правил гр. ОСОБА_1 не надав посадовій особі митниці будь-яких документів на переміщуваний ним прихований товар.

Вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції необґрунтовано прийнято до уваги як підставу визначення вартості переміщуваних товарів, надані адвокатом Вишневського О.О. документи сумнівного походження, згідно яких вартість вилученого товару становить 9 155,58 гривень., а не висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № -0796 від 11.10.2021, відповідно до якого загальна вартість переміщуваних гр. ОСОБА_1 товарів, становить 233 842,50 гри. Таким чином судом безпідставно надано перевагу одному доказу над іншим.

На думку апелянта, фактура № 20210038 не може бути доказом оплати за товар, позаяк в матеріалах справи відсутній фіскальний чек, який є фінансовим документом суворої звітності, і який би міг засвідчити реальність придбання гр. ОСОБА_1 товарів.

Водночас вказує, що суд не взяв до уваги той факт, що у частині 7 (Висновки) висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № -0796 від 11.10.2021 зазначено, що надані на дослідження товари знаходяться в упаковках виробника, без видимих ознак використання, а згідно пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Шокало B.C. такі були у використанні.

Вважає, що оскаржувана постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки - сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

У судове засідання, призначене на 16.03.2022 ОСОБА_1 , будучи належно повідомленим про розгляд справи, не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка ОСОБА_1 , в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши в судовому засіданні виступ представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника Шокало В.С., який заперечив проти апеляційної скарги та просив постанову залишити без зміни, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону. Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст.487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приймаючи рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст.483 МК України, суддя врахував вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. Відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Об`єктивна сторона ч.1 ст.483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару ЗГІДНО З УКТ ЗЕД та ЙОГО МИТНОЇ вартості.

Безпосереднім об`єктом вказаного правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

З суб`єктивної сторони приховування може бути вчинене виключено з прямим умислом на провезення поза митним контролем. Приховування не може бути вчинено з необережності та/або внаслідок помилки.

Судом встановлено, що переміщувані ОСОБА_1 товари знаходились у вільному доступі, а їх виявлення не потребувало значних зусиль, чи використання спеціальних засобів для їх виявлення. Як вбачається з протоколу про порушення митних правил № 1719/20900/21 від 04.09.2021 року, виявлений товар знаходився під переднім пасажирським сидінням у порожнині обшитій стінками, у полці для кріплення акустичних динаміків, що знаходиться в салоні автомобіля над заднім пасажирським сидінням, під пасажирським сидінням, доступ до якого можливий через вантажне відділення автомобіля і доступ до нього не був утруднений.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, відповідно до акту огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 04.09.2021 року, у таких відсутні будь-які докази того, що товар, який вилучений у ОСОБА_1 , переміщувався через митний кордон України таким чином, що службова особа митного органу не могла їх виявити шляхом звичайного візуального огляду. Переміщувані товари знаходились у вільному доступі, їх виявлення не потребувало значних зусиль чи використання спеціальних засобів для виявлення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи згідно висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Дермитслужби України №1-0796 від 11.10.2021 року, вартість виявленого і вилученого товару становить 233 842, 50 грн. Однак до такого висновку не додано будь-яких матеріалів, які б підтверджували наявність об`єктів порівняння та цін на них, а також не наведено конкретних методів порівняння і врахування коригування відмінностей між такими і досліджуваним товаром.

Водночас судом встановлено, що відповідно до листа №7.17-1/7.17-10/8.19/8759 від 29.11.2021 Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби повідомила, що питання справності предметів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №1719/20900/1 від 11 жовтня 2021 року не розглядалось, оскільки не ставилось митницею у Постанові про призначення експерти для вирішення, а також у зв`язку із тим, що перевірка технічної справності вилучених товарів, не входить до компетенції та наявних уповноважень експертів-товарознавців СЛЕД Держмитслужби, що ставить під сумнів визначену висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України №1-0796 від 11.10.2021 року вартість виявленого і вилученого товару.

Таким чином суд першої інстанції, обґрунтовано покликався на те, що наявний в матеріалах справи висновок не є належним та допустимим доказом, яким підтверджується факт того, що вартість вилучених товарів перевищує 500, 00 Євро.

Водночас, у прибутковому касовому ордері №РР20210015 від 25.08.2021 року (а.с.54) та товарній накладній №2 до рахунку фактури №20210038 (а.с.56) вказано, що вартість товару становить 7 260,00 CZK, що згідно курсу НБ України станом на день складення протоколу про порушення митних правил становить 228 Євро.

Апеляційний суд вважає, що врахувавши наявні матеріали справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у ОСОБА_1 прямого умислу на приховування виявленого товару, оскільки виходячи з вартості вказаного товару, ОСОБА_1 не мав обов`язку його декларувати, що свідчить про відсутність умислу на вчинення будь-якого правопорушення. Також суд встановив, що обставини викладені в протоколі № 1719/209000/21 від 04.09.2021 року, не відображають всіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

На переконання суду, висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді даної справи, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Сичова Ю.В. - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 18.01.2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич