ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/315/22 Справа № 199/275/22 Суддя у 1-й інстанції - ВОРОБЙОВ В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2022 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 21.12.2021 року приблизно о 16:30 годині водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Форд Транзит, НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_3 , за адресою: м. Дніпро, проспект Мануйлівський, біля електроопори №326, своєчасно не прийняв всіх заходів щодо зменшення швидкості, аж до зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Опель, НОМЕР_2 , під керуванням водія ( ОСОБА_4 ) ОСОБА_1 , що рухалась попереду. У результаті ДТП транспортні засоби пошкоджено. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.3 ПДР України.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в 850 гривень , також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати в частині накладення адміністративного стягнення, прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілої отримав істотні механічні ушкодження, а дочка потерпілої - тілесні ушкодження, при цьому завдана матеріальна та моральна шкода не була відшкодована, вину визнав формально.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Так, висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою огляду місця ДТП; протоколом огляду ДТП; медичними довідками про наявність у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень; письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях водія ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до постанови суду, при накладенні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень судом було враховано особу винного, характер та обставини вчиненого правопорушення, те, що водій ОСОБА_2 вину визнав.

Такий висновок суду відповідає меті застосування стягнення, якою є виховання особи, яка вчинила правопорушення, та запобігання скоєння нею нових правопорушень, що враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, тому накладення стягнення у виді штрафу відповідатиме меті його застосування.

Отже, накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом пошкодження автомобіля не є підставою для накладення більш суворого виду стягнення, оскільки ця обставина входить до об`єктивної сторони правопорушення.

Посилання апеляційної скарги на не відшкодування матеріальної та моральної шкоди не є обставинами, що обтяжують відповідальність особи. Питання щодо відшкодування шкоди може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Отримання дочкою потерпілої тілесних ушкоджень не входить до об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому зазначені наслідки не є підставою для застосування більш суворого стягнення.

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано накладено стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу, тому апеляційна скарга потерпілих та їх представника не підлягає задоволенню, а постанова суду має бути залишена без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2022 року - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко