Справа №: 297/523/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гал Л. Л., розглянувши матеріали, що надійшли від Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої,

за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 01 лютого 2022 року о 12:10 годин ОСОБА_1 в с. Великі Береги по вул. Алшо Мікефалва, 19А, в приміщенні магазину «АВС» знаходилася без засобів індивідуального захисту, що закривають ніс та рот, та без документів, що посвідчують особу, чим порушила постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

ОСОБА_1 в суд не з`явилася.

Вивчивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 01.02.2022 року, приходжу до наступного висновку.

Так, згідно п.п. 1, 2 п. 2-2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції чинній станом на 01.02.2022 року з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється:

1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Диспозицією ст. 44-3 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозицією ст. 44-3 ч. 2 КУпАП передбачена відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно ч. 1 ст. 236 КУпАП органи державної санітарно-епідеміологічної служби розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням санітарних норм (стаття 42), а також про адміністративні правопорушення, передбачені частиною п`ятою статті 41, частиною другою статті 44-3.

Відповідно до ч. 2 цієї статті від імені органів державної санітарно-епідеміологічної служби розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення в межах територій та об`єктів нагляду, визначених законодавством, мають право: лікарі-гігієністи, лікарі-епідеміологи органів державної санітарно-епідеміологічної служби - щодо адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема частиною другою статті 44-3.

Тобто розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 44-3 КУпАП не віднесено до підвідомчості суду.

Таким чином одне з порушень, що вчинила ОСОБА_1 є те, що вона в АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину знаходилася без засобів індивідуального захисту, що закривають ніс та рот, що не відноситься до підвідомчості суду.

Одночасно друге порушення, що вчинила ОСОБА_1 , а саме, що 01.02.2022 року вона знаходилася в АДРЕСА_2 в приміщенні магазину без документів, що посвідчують особу, чим порушила п.п. 2 п. 2-2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, підпадає під диспозицію ст. 44-3 ч. 1 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, оскільки не мав при собі документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи, що ОСОБА_1 перебувала в приміщенні магазину без документів, що посвідчують особу та дане порушення не потягло за собою негативні наслідки, та зважаючи на малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що її слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 ч. 1 КУпАП, в порядку ст. 22 КУпАП обмежившись усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення слід закрити.

Керуючись ст. 22, ст. 44-3 ч. 1, 265, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч.1 КУпАП із-за малозначності його, обмежившись оголошенням їй усного зауваження, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через цей суд до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Лайош ГАЛ