Справа № 136/175/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Могилів-Подільського РВП ГУ НП у Вінницькій обл.,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, не працює, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 20.01.2022 о 06:30 год, знаходячись по вул. Героїв Майдану, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Transit, д.н.н.з, НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук; почервоніння очей; запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До вищевказаного протоколу було додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі; диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та письмові пояснення ОСОБА_1 на окремому аркуші.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, бувши належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, отож в силу ст. 268 КУпАП, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.

Суд, вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.

Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Верховенство права - це панування права в суспільстві, а такий принцип вимагає від держави його втілення у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи та рівності. Разом з тим, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (ст. 251 КУпАП).

В силу вимог ст. 256 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою обвинувачується ОСОБА_1 , зі сторони особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративні правопорушення, слід було надати суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування зі сторони обвинувачення.

Суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У судовому засіданні було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №322686 від 20.01.2022, з якого вбачається про те, що водій ОСОБА_1 після виявлення у нього, на думку працівника поліції ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, про що за відсутності свідків, було здійснено відео фіксацію.

Також, судом було досліджено відео з реєстратора в салоні патрульного автомобіля поліції VID-20220122-WA-003, з якого вбачається про те, що працівник поліції, не повідомивши ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, на що останній відмовився.

Однак, зі згаданого відео суд не вбачає видимі ознаки алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 , а за відсутності свідків, які б могли підтвердити ознаки сп`яніння, що зазначені у протоколі, відсутня подальша законна можливість працівника поліції пропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Суд зауважує, що процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (далі - Інструкція), яка 09.11.2015 затверджена Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735.

Так, згідно з п. 2. розд. І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаки передбачені п. 3 розд. І Інструкції, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Також, згідно з п.п. 6 та 7 розд. І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зі змісту ст. 266 КУпАП, серед іншого, вбачається, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше 2-ох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи вищевказані норми права та застосовуючи їх при вирішенні даної справи суд зауважує, що тільки після виявлення кількох об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п. 3 розд. І Інструкції та після їх озвучення водієві у присутності свідків, які таке підтвердили, надалі поліцейський має запропонувати такому водію у визначеній послідовності пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, вживати до цього дій, а після, у разі відмови від огляду чи незгоди з результатами, що має бути відображено із застосовуванням технічних засобів відеозапису безперервно, надати направлення до медичного закладу, що має бути оформлено із дотриманням вимог спеціальних нормативно правових актів та прав особи.

Зібрані у справі докази підтверджують, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився з порушенням вимог вищезгаданої Інструкції та ст. 266 КУпАП, отож такий огляд є недійсним.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, при порушенні порядку визначення стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , яке полягає у не озвученні йому під відеозапис видимих ознак алкогольного сп`яніння, або у присутності свідків, які таке можуть підтвердити, а тому подальше дослідження акту огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та направлення водія на такий огляд в медичному закладі немає правового значення, оскільки їх складання працівником поліції було передчасним.

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення, не надано та в ході розгляду справи судом не встановлено.

Разом з тим, суд, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини. Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння і таким чином втручатися в особисте життя.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що висновок про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтується на встановлених обставинах.

В силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 221, 247, 251252, 276, 283284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО