Справа №: 465/276/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2022 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , керівника ТОВ «Сервіскотломонтаж-Львів», ІПН , за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ №006249 від 12.01.2022 року, який складений старшим державним інспектором Львівського відділу камеральних перевірок з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУДПС у Львівській області Коваль Г.Ю., при проведенні камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ ТОВ «Сервіскотломонтаж-Львів» встановлено, що ОСОБА_1 , керівник ТОВ «Сервіскотломонтаж-Львів» вчинив правопорушення, передбачені п.57.1 ст.57, п.50.1 ст.50, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України.

ОСОБА_1 в суд не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, адміністративна відповідальність особи за ч.1 ст. 163-1 КУпАП настає за: відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, -.

У відповідності до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які є належними доказами в розумінні ст.251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ №006249 від 12.01.2022 року, актом про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання №23193/13-01-18-08 від 02.12.2021 року.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Однак, у відповідності до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. 3 цієї статті.

За цих обставин не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате - підлягає закриттю (п.7 ст. 247 КУпАП).

При цьому, необхідно враховувати, що безпосередньо КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення», але в теорії адміністративного права триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання певного обов`язку, тобто такі правопорушення, які пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених конкретною правовою нормою, і припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або виявленням компетентним органом при проведенні певних перевірок. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків (Листи МЮ України від 01.12.2003 за № 22-34-1465, від 17.07.2007 за № 22-14-493 та від 02.08.2013 за № 6802-0-4-13/11).

Таким чином, триваючими слід визнавати такі порушення, що характеризуються безперервністю їх учинення протягом певного часу і які тривають доти, доки їх не буде виявлено відповідним компетентним органом або особа не припинить порушувати норми бюджетного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, які були допущені ОСОБА_1 не можна вважати триваючим, вони припиняється із одномоментним порушенням термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, а потім розпочинається знов, тому адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_2 було вчинено 2021 року, однак вказаний адмінпротокол відносно нього надійшов до суду 17.01.2022 року, а отже, на день розгляду справи - 28.02.2022 року сплинули строки, встановлені законодавством для накладення адміністративного стягнення, тому, відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Гладишева Х.В.