Справа № 569/439/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Крижова О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Національної поліції України Депертаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Перенятин, Радивилівського району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП ___________________,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 - капітан служби цивільного захисту, будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на посаді інспектора (служби безпеки дорожнього руху) аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Рівненській області (далі - інспектор аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Рівненській області), згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог фінансового контролю, передбачених абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статгі 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до наказу № 9 від 13.01.2014 року, ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора аварійно рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Рівненській області.

Наказом № 37 від 14.02.2018 року, ОСОБА_1 переведено на посаду провідного фахівця відділення планування, контролю та документального забезпечення аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС У країни у Рівненській області.

Згідно наказу № 81 від 01.04.2018 року, ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Рівненській області.

Наказом № 229 від 21.09.2020 року, ОСОБА_1 звільнено з посади інспектора аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Рівненській області.

21.09.2020 року ОСОБА_1 під підпис ознайомлено із вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 Закону, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджених рішенням НАЗК «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, особи, зазначені в пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до 00 годин 00 хвилин 01 квітня наступного після такого припинення року заповнюють та подають декларацію, що охоплює попередній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати до НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевої о самоврядування, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, в термін до 00:00 год. 01.04.2021 року.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», ОСОБА_1 виконав всі необхідні дії та подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування типу «після звільнення», о 12 год. 23 хв. 02.05.2021 року.

Матеріалами проведеної перевірки (поясненням ОСОБА_1 , витягом з сайту НАЗК, послідовністю дій користувача) встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, несвоєчасно без поважних причин.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які, відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП визнав, просив суворо не карати та згідно ст.22 КУпАП застосувати відносно нього покарання у виді усного зауваження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією та просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтями 251, 280 КУпАП передбачені фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом № 1 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 06 січня 2022 року, повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 01.04.2021 року №13-49/13, рапортом, витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, довідкою про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 ..

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , будучи поліцейським, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, без поважних причин, несвоєчасно подав в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, встановити чи завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови Держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, фактичні обставини справи, ту обставину, що адміністративним правопорушенням, яке інкримінується ОСОБА_1 не завдано негативних наслідків для інших осіб, суспільства та держави, а також враховуючи дані про особу, а саме те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, оскільки під час розгляду справи не встановлено обтяжуючих відповідальність обставин, з метою недопущення подібної поведінки надалі, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим суд вважає можливим звільнити його від адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 172-6, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Звільнити ОСОБА_1 на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова