Справа № 127/4510/22
Провадження № 3/127/1235/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №447164 від 30 січня 2022 року, 30 січня 2022 року о 00:53 год. ОСОБА_1 адміністратор нічного клубу «Курсаль» в м. Вінниці, вул. Хмельницьке шосе, 7, не забезпечила персонал засобами індивідуального захисту, персонал здійснює діяльність без засобів індивідуального захисту, чим порушила Постанову Кабінету Міністрів України №1236 від 20.09.2020 зі змінами, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП («Порушення правил щодо карантину людей») передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною й передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, передбачених, іншими актами законодавства, тобто тих приписів нормативно-правових актів, які конкретизовано визначають вимоги та регламентують поведінку осіб на період установленого карантину людей і які саме з об`єктивної сторони за конкретних фактичних обставин можуть бути порушені особою, щодо якої ці приписи містять обмежувальний, заборонний або зобов`язальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Згідно вищевказаної статті КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, органом, уповноваженим на складання протоколів про адміністративне правопорушення надано до суду лише адміністративний протокол серії серії ВАБ №447164 від 30 січня 2022 року.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі серії ВАБ №447164 від 30 січня 2022 року не зазначено відомостей про те, який саме пункт зазначеної урядової постанови порушила ОСОБА_1 . Тобто уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 не ставиться порушення жодного з пунктів нормативного акту.

Суд звертає увагу, що пункт 2-2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( в редакції чинній на момент складення протоколу) передбачає, що з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, крім того пунктом 2-2 цієї постанови, встановлено ряд заборон

Зокрема, підпунктом 7 пунктом 2-2 вищевказаної постанови проведення масових (культурних, спортивних, розважальних, соціальних, релігійних, рекламних, наукових, освітніх, професійних тематичних та інших) заходів (у тому числі в розважальних закладах (нічних клубах) і закладах громадського харчування) без одягнутих усіма учасниками та організаторами заходу засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Тобто, із аналізу даної постанови слідує, що діяльність суб`єктів господарювання, у тому числі в розважальних закладах (нічних клубах) і закладах громадського харчування, забороняється без одягнутих усіма учасниками та організаторами заходу засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Аналіз вищенаведеного вказує на те, що обмеження та заборони були встановлені саме для суб`єктів господарювання та визначають особливості провадження їх господарської діяльності на період карантину та саме в цій частині порушень справи підвідомчі суду.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 зареєстрована відповідно до закону як фізична особа-підприємець та здійснює відповідну господарську діяльність. Відсутні також докази на підтвердження наявності у неї повноважень з організаційно-розпорядчої діяльності у трудових відносинах з суб`єктом господарювання щодо якого існують особливості провадження господарської діяльності на період карантину.

Отже, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а тому не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та кваліфікованого як порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, про яке вказане в протоколі. Правовою ж підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Надаючи оцінку кожному доказу, наявному в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 44-3, 221, 247, 283-284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна