Справа № 162/61/22
Провадження № 3/162/63/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2022 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., з участю секретаря судового засідання Гичук О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, має картку платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483139 від 11.01.2022, який складений інспектором СРПП ВПД №1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Божком Д.А., ОСОБА_1 11.01.2022, біля 00 год 46 хв, в смт Любешів по вул. Свободи керував транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з рота, поведінка не відповідає обстановці, що склалась). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в режимі безперервної зйомки на службову боді камеру № 32.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні цього адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що у час та в місці, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, коли він йшов з дружиною по тротуарі, до них під`їхали працівники поліції та запропонували йому пройти огляд для визначення стану сп`яніння. Він заперечив та пояснив, що не був водієм транспортного засобу та не перебуває у стані сп`яніння. Незважаючи на це, працівник поліції склав відповідний протокол за порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху. Окрім цього відносно нього була складена постанова про накладення стягнення за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 3400 грн. У подальшому цю постанову він оскаржив до суду і вона 15.03.2022 була скасована. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи та долучений відеозапис, суд доходить такого висновку.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху водій це - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.01.2022; копію першої сторінки паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; довідку про відсутність повторності вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП; витяг з бази даних про вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія; дані щодо автомобіля ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , та його фотографія; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 622808 від 11.01.2022; відеозапис з бодікамери поліцейського з місця події про обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

Аналізуючи зазначені докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що вони не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, з долученого відеозапису вбачається, що працівники поліції, рухаючись службовим автомобілем, зупинилися біля ОСОБА_1 та його дружини, які йшли по тротуару (тобто були пішоходами) та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану сп`яніння у встановленому порядку. При цьому ОСОБА_1 категорично відмовився, пояснивши свою відмову тим, що він не керував транспортним засобом. Цю обставину ствердила й дружина ОСОБА_1 . Також на відеозаписі видно, що транспортний засіб «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , був припаркований через дорогу, фари у ньому не були ввімкнені, двигун не працював, скло в автомобілі замерзло. Переконливих даних, які свідчать про те, що ОСОБА_1 покидав цей автомобіль, після керування ним, також не зафіксовано.

Також суд звертає увагу, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 15.03.2022 постанову поліцейського СРПП ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Корецького Ю.В. серії БАВ №622808 від 11.01.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП (за аналогічних фактичних обставин, що й в протоколі за ч.1 ст.130 КУпАП) - скасовано, а провадження у справі закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 26).

Як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні, ОСОБА_1 послідовно заперечував факт керування транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Такі пояснення ОСОБА_1 не спростовуються доказами, які долучені до матеріалів справи.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приписи ст.62 Конституції України передбачають, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом .

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є не доведена, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич