ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/25517/21

Провадження №3/522/16646/22

22 лютого 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №509794 від 19.11.2021 року вбачається, що 19.11.2021 року о 23 год. 20 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: м.Одеса, вул.Пушкінська, 5, в закладі «Флакон», знаходився на своєму робочому місці та допустив в приміщенні закладу гр. без 100% щеплення від Covid-19, чим порушив вимоги Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року зі змінами від 25.10.2021 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином.

15.02.2022 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюк І.О. до суду надійшли письмові пояснення по справі, де просить суд закрити провадження у справі з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. В обґрунтуванні зазначено, що ОСОБА_1 не є уповноваженою та посадовою особою, на яку покладений обов`язок забезпечити виконання встановлених карантинних обмежень, щодо діяльності закладу. Окрім цього, станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не є працевлаштованим в закладі «Флакон», та не є суб`єктом господарювання. Протокол не містить посилання на конкретний пункт Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року зі змінами та доповненнями. Зазначає, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.11.2021 року, однак ОСОБА_1 не надавав жодних письмових пояснень. Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали додані до нього, суд приходить до наступних висновків.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КпАП України, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1ст. 44-3 КпАП України (у редакції на час складання протоколу про адміністративне правопорушення) порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма ч. 1ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативно правових актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Виконуючи вимоги ст.280 КУпАП в частині з`ясування питання, щодо встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП. Матеріали справи не містять пояснень свідків, відеозаписів, чи інших належних та допустимих доказів, на підтвердження викладених в протоколі обставин.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 перебував в трудових відносин із закладом, не долучено посадової інструкції та інших доказів, на підтвердження того, що на ОСОБА_1 покладений обов`язок щодо забезпечення виконання встановлених карантинних обмежень, щодо діяльності закладу.

Наявний в матеріалах справи рапорт про факт вчинення адміністративного правопорушення не є належним доказом, оскільки рапорт є внутрішнім документом управління поліції, та не може свідчити про наявність складу та події адміністративного правопорушення.

Окремо суд зазначає, що оскільки стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та інших нормативно-правових актів, то у протоколі має бути чітко вказано, який саме нормативно-правовий акт і в якій частині порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №509794 від 19.11.2021 року не міститься посилання на конкретний пункт чи підпункт постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, який було порушено ОСОБА_1 .

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, оцінуючи надані докази, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів щодо вчинення адміністративного правопорушення суду не надано.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КупАП, є недоведеною.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наявних матеріалів у справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.44-3,247,280 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.Ю. Донцов