Справа № 522/817/22
Провадження № 3/522/780/22
П О С Т А Н О В А
22 березня 2022 року
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, командира 30 командно - розвідувального центру в/ч НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1

- в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 212-2 ч.1 п.6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 впродовж 18.03.2019 - 09.12.2021 у порушення вимог ч.б ст.5, ч.1 ст.37 Закону, п.п. 3,35, 749 Порядку-939, не було вжито заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, та не забезпечено контроль за охороною державної таємниці у 30 КРЦ. Крім того, ОСОБА_1 порушено письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці» (у частині неухильного виконання вимог режиму секретності, та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю), а також, п.116 Порядку-939, яким визначено обов`язки громадянина-секретоносія. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи зобов`язаний бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, своєчасно вживати заходів для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною державної таємниці в установі, не організувавши та не забезпечивши виконання в установі вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, своїми діями (бездіяльністю), протягом періоду часу з 18.03.2019 до 09.12.2021 не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці в ЗО КРЦ, чим скоїв триваюче адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 статті 212-2 КУпАП.
Будучи допитаним у судовому засіданні під час розгляду адміністративної справи, по суті, ОСОБА_1 вину свою в правопорушенні, що інкримінується, не визнав й стверджував, що зазначені в матеріалах справи порушення та недоліки (в переважній більшості) виявлені експертною комісією, не мають критичного характеру та були усунені. Доказом є видача спеціального дозволу на провадження діяльності у військовій частині НОМЕР_2 від 10.12.2021 № ОД-1-2021-134, пов`язаної з державною таємницею відразу після завершення перевірки, що робить застосування п.5 ст.35 КУпАП необгрунтованим. Він особисто усунув недоліки в найкоротші терміни та здійснив контроль їх виконання. Фактична його відсутність в період складання організаційних та планових документів, що регламентують діяльність режимно-секретного органу військової частини НОМЕР_2 на 2021 рік, та закриття стану справ і подання річної звітності за 2020 рік, пов`язана з задіянням до виконання бойових (спеціальних) завдань в складі сил та засобів ООС в Донецькій та Луганській областях в період з 06.09.2020 по 09.05.2021 року (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2020 №137 та від 11.05.2021 року №60), що виключило можливість здійснення контролю. За вказаних обставин, викладені у запереченні фактичні дані, а також письмові докази, що додані до нього, в частині застосування п.5 ст.35 КУпАП, частково спростовують протокол щодо порушення законодавства про державну таємницю.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши аргументи ОСОБА_1 , вивчивши подані докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки у його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення, передбаченого ст.212 КУпАП.
Так, відповідно до ст. 212-2 КУпАП України, що інкримінується ОСОБА_1 правопорушення може бути скоєно у формі прямого наміру. Суб`єктивна сторона зазначеної норми закону характеризується умисною формою вини. Винний розуміє, що порушує порядок, встановлений реалізації даного права, тобто незаконність своїх дій, що передбачає можливість настання шкідливих наслідків, бажає їх або усвідомлено допускає.
Проте, як встановлено судом дії ОСОБА_1 при скоєнні інкримінованого правопорушення не носили навмисний характер та одразу були усунуті. ОСОБА_1 не усвідомлював незаконність своїх дій, не передбачав можливості і не бажав настання шкідливих наслідків. Доказів зворотного матеріали справи не містять і суду не представлені.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що Фактична відсутність ОСОБА_1 в період складання організаційних та планових документів, що регламентують діяльність режимно-секретного органу військової частини НОМЕР_2 на 2021 рік, та закриття стану справ і подання річної звітності за 2020 рік, пов`язана з задіянням до виконання бойових (спеціальних) завдань в складі сил та засобів ООС в Донецькій та Луганській областях в період з 06.09.2020 по 09.05.2021 року (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2020 №137 та від 11.05.2021 року №60), що виключило можливість здійснення контролю.
За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. ст.ст. п.6 ч.1 ст.212-2, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 212-2 ч.1 п.6 КпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси С.М. Кічмаренко