ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за заявою про перегляд за виключними обставинами адвоката Хрипти І.М., подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 29 травня 2018р., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 29 травня 2018р. апеляційну скаргу захисника Семенюка Р.Д. в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 квітня 2018р. щодо ОСОБА_1 змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_1 зі ст.483 ч.1 МК України на ст.471 МК України та постановлено вважати його таким, що на нього накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень з конфіскацією в дохід держави коштів у сумі 9950 євро. В іншій частині постанову судді районного суду залишено без змін.

10.03.2022р. на адресу Чернівецького апеляційного суду від адвоката Хрипта І.М. в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд за виключними обставинами вищевказаної постанови апеляційного суду.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що підставою для перегляду рішення суду за виключними обставинами в порядку ст.459 КПК України є набрання чинності Рішення Другого сенату Конституційного суду України від 21.07.2021р., відповідно до якого положення абз. 2 ст.471 МК втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом цього рішення, тобто з 21 січня 2022р.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника вважаю, що подану заяву слід повернути особі, яка її подала, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ЄУНСС: 725/5491/17

НП:33/822/184/22

Категорія: в порядку КУпАП Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 цього Кодексу також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Проте, у цьому випадку, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (в тому числі за виключними обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ апеляційний суд не наділений.

Статтею 459 КПК України, на яку посилається заявник у своїй заяві, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами або виключними обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Верховний Суд в ухвалі від 15.10.2019, провадження N 51-4998ска19, зробив висновок, що нормами КУпАП не передбачена ні можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення, ані можливість перегляду такої постанови Верховним Судом за нововиявленими обставинами. Так само нормами КПК не передбачено можливості перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Посилання заявника на рішення Європейського суду з прав людини у справі (далі ЄСПЛ) «Швидка проти України» є недоречним, оскільки ця справа стосувалася порушення права заявниці на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, гарантованого ст. 2 Протоколу N 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У рішенні Конституційного Суду України № 3-р(П)/2021 від 21.07.2021р. відсутні положення, які б дозволили зробити висновок про його поширення на правовідносини, які припинилися на момент його ухвалення. Натомість у резолютивній частині цього рішення чітко вказано про те, що окремі положення абзацу другого статті 471 Митного кодексу України, а саме „а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів, що визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, на момент ухвалення рішення Конституційним Судом України № 3-р(П)/2021 від 21.07.2021р. адміністративно-процесуальні відносини у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 471 МК України вже припинилися, внаслідок чого дія рішення не може поширюватися на ці правовідносини, оскільки вони виникли і закінчилися до його ухвалення.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що заяву адвоката Хрипта І.М. перегляд за виключними обставинами постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 29 травня 2018р. слід повернути заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Хрипта І.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд за виключними обставинами постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 29 травня 2018р.повернути заявнику.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький