Справа № 152/1550/21
П О С Т А Н О В А
іменем України
24 лютого 2022 року м. Шаргород
Справа №152/1550/21
Провадження №3/152/38/22
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н. Л.,
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1
розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером за віком, працюючої продавцем продуктового магазину ФОП « ОСОБА_2 » у с. Довжок, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 16.05.2019 року вилучено, відповідно довідки Шаргородського відділу УДМС у Вінницькій області №1 від 18.02.2022 року,
- за ч.1 ст.156 КпАП України,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.12.2021 року серії ВАБ №166687, який надійшов до Шаргородського районного суду 24.01.2022 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України, зокрема, в тому, що 10.12.2021 року о 16 годині 20 хвилин в с. Довжок по вул. Шевченка в продуктовому магазині здійснювала торгівлю тютюновими виробами, а саме: сигаретами іноземного виробництва без марок акцизного збору, чим порушила вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів».
Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Довжок.
Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.
Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район. Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.
Село Довжок тепер Жмеринського району Вінницької області входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.
Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.
18.02.2022 року розгляд справи відкладено на 24.02.2022 року, про що ОСОБА_1 повідомлена належним чином (а.с.15).
18.02.2022 року судом направлено запит до Шаргородського ВП №2 про витребування протоколу вилучення тютюнових виробів у ОСОБА_1 від 10.12.2021 року, що вказаний у протоколі серії ВАБ 166687 від 10.12.2021 року; інформацію про те, де на даний часзберігаються вилучені 10.12.2021 року тютюнові вироби; копію акту приймання-передачі на зберігання вилучених 10.12.2021 року тютюнових виробів; довідку про те, яку виручку було отримано ОСОБА_1 від продажу тютюнових виробів 10.12.2021 року, а також на рахунок якого банку поміщено на зберігання виручку, зазначити номер рахунку, де на даний час зберігаються грошові кошти у виді виручки (а.с.16).
23.02.2022 року від відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла відповідь на запит від 18.02.2022 року з додатком (а.с.17).
В суді ОСОБА_1 винуватою себе у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнала та пояснила, що 10.12.2021 року вона дійсно перебувала в продуктовому магазині, який знаходиться в АДРЕСА_2 та належить ФОП « ОСОБА_2 », оскільки вона там працює продавцем на підставі трудового договору №5 від 08.06.2016 року. В період робочого часу, приблизно о 16 годині 30 хв. до магазину зайшли працівники поліції та почали вимагати видати сигарети без марок податку акцизного збору. Такими сигаретами у магазині вона торгівлю не здійснювала, а придбала для членів своєї сім`ї у знайомої та не встигла забрати додому і зберігала в сумці, проте видала на вимогу працівників поліції. Жодній особі у вказаному магазині вона ніколи не продавала сигарет без марок акцизного податку, в тому числі і 10.12.2021 року.
Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, що притягається до адмінвідповідальності, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а не Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів», як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. А стаття 11 цього ж Закону визначає, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до статті 1 цього ж Закону, роздрібна торгівля це діяльність продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форм розрахунків у тому числі алкогольних напоїв (вина) на розлив.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №166687 від 10.12.2021 року, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Кушніруком І.В. щодо ОСОБА_1 вбачається, що в основу обвинувачення останньої покладено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України.
Разом з тим, жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами 10.12.2012 року та факту продажу тютюнових виробів матеріали справи не містять.
Також, у протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст.256 КУпАП, не викладено суть адміністративного правопорушення у відповідності до нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а саме не зазначено який саме вид торгівлі здійснювала ОСОБА_1 (оптову чи роздрібну), кому і в якій кількості були реалізовані тютюнові вироби, а також у протоколі зазначено, що остання «здійснювала торгівлю тютюновими виробами, без марок акцизного збору», тобто не у відповідності до ч.1 ст.156 КУпАП.
Жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами 10.12.2021 року та факту продажу тютюнових виробів матеріали справи не містять.
До того ж, у протоколі серії ВАБ №166687 від 10.12.2021 року зазначається про порушення ОСОБА_1 вимог ст.11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва спирту і обігу тютюнових виробів» (а.с.1), тоді як такого нормативного акту не існує.
Так, в Україні діє Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Також, санкцією частини 1 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення вказаного адміністративного правопорушення у виді накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено та вилучено для тимчасового зберігання 24 пачки сигарет: 8 пачок «Комплімент», 10 пачок «Рітм», 6 пачок «Фест», при цьому зазначено, що «протокол вилучення додається». Разом з тим, до матеріалів справи не було додано вказаний протокол вилучення, не додано доказів на підтвердження того, що сигарети вилучено.
Санкцією ч.1 ст.156 КУпАП передбачено накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.
Відповідно до повідомлення ВП №2 від 23.02.2022 року, наданого на запит суду від 18.02.2022 року, виручка, одержана від продажу предметів торгівлі не вилучалася та на будь-який рахунок банку не поміщалася, та як факту отримання ОСОБА_1 виручки від продажу тютюнових виробів 10.12.2021 року зафіксовано не було (а.с.17).
За таких обставин, ОСОБА_1 не може бути притягнута до відповідальності, оскільки не встановлено факту здійснення нею оптової чи роздрібної торгівлі сигаретами без марок акцизного податку, саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі елементи складу правопорушення.
Суд зауважує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
Оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
У рішенні у справі «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява №926/08) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ вказує, суд, взявши на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукував докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Матеріали справи не містять доказів, які об`єктивно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.
Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно із ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, за таких обставин, враховуючи, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, є недоведеним, враховуючи вимоги до доказів та доказування, встановлені у ст.251 КУпАП, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у винуватість ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Пунктом 1 частини 1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Крім того, суд враховує вимоги ч.1 ст.284 КУпАП, відповідно до якої за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Отже, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, витребувані судом матеріали, допитавши ОСОБА_1 , вважаю, що справу по обвинуваченню останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.156, п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,
Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України, закрити.
Тютюнові вироби 8 пачок сигарет «Комплімент», 10 пачок сигарет «Рітм», 6 пачок сигарет «Фест», які знаходяться на зберіганні у відділенні поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області, конфіскувати у власність держави.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.
Суддя: