П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши матеріал, який надійшов від Головного управління ДПС у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 1973 року народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1/05-99-09-07 від 02.02.2022 року, ОСОБА_1 вчинила несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати самостійно задекларованих та узгоджених сум акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за листопада 2021 р. терміном сплати - 30.12.2021 р. у сумі 745, 00 грн., фактично сплачено 31.12.2021 р. суму 1225,00 грн., чим порушила п. 57.1 ст. 57 та пп. 221.1. п. 222.1 ст. 222 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засідання заперечувала щодо вчинення нею вищевказаного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року (справа № 487/2854/17) КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

В постанові КАС ВС від 18.06.2020 року (справа № 682/2447/16-а) роз`яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються виконанням регламентованих обов`язків, якщо ці обов`язки ще можливо виконати.

Як вбачається з квитанції наданої ОСОБА_1 в якості доказу, нею було сплачено суму податкового зобов`язання 31.12.2021 року у розмірі 1225,00 грн., тобто на наступний день граничного строку.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішення питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Зважаючи на матеріали справи, та те, що ОСОБА_1 сплачено суму податкового зобов`язання, суд вважає можливим звільнити її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-2 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Також суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору, передбаченого ст. 40-1 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення на нього не накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 247,279, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП при малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Скарга на постанову суду до Донецького апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Черков В.Г.