БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/425/22
Провадження № 3/497/216/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2022 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання Деревенського І.Ю.,

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, не інваліда, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 15.05.2021 року Печерським РУ ГУ МВС України м. Києві та паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданого органом №8089 від 02.06.2016 року,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 185-10 ч. 2, 204-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2022 року о 22:20 годині, прикордонним нарядом «Група Реагування» у складі підполковника Дзюра Р., в районі прикордонного знаку №0764 на відстані 2500 м від лінії державного кордону, було виявлено та затримано групу осіб чоловічої статі у кількості 4 (чотирьох) осіб, серед яких також був ОСОБА_1 , який незаконно разом з іншими, поза пунктом пропуску у пішому порядку намагався перетнути державний кордон України, рухаючись в бік Республіки Молдови, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

Крім цього, тоді ж 05.03.2022 року о 22:20 годині під час затримання гр. ОСОБА_1 не виконав законні вимоги прикордонного наряду та вдався до втечі, в результаті чого було здійснено 2 попереджувальних постріли вгору, після чого останній зупинився та виконав законні вимоги прикордонного наряду.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12 ст. 20 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

За даними фактами 06.03.2022 року начальником відділу прикордонної служби "Болград" підполковником Дзюра Р.Т. відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені ч.2 ст. 204-1 КУпАП та за ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою провину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю, розкаявся, просив суд строго його не карати. Пояснив, що він перетинав державний кордон у не встановленому законом порядку через те, що на території держави України розпочалася війна, а його не випускали за кордон. Його мама та бабуся пройшли в пішому порядку пункт пропуску, а тому він також хотів потрапити за кордон. Біля пункту прокуску познайомився з чоловіком ОСОБА_2 , який пояснив, що він йде в республіку Молдова за ліками для своєї матері, яка є інсулінозалежною, та може взяти його з собою і провести повз пункту пропуску. Така безвихідна ситуація спонукала його покинути Україну та піти пішки в Молдову поза пунктом пропуску.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 7 КУпАП врегульовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч.1 ст. 256 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях підтверджується:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ПдРУ № 307057 від 06.03.2022 року, серії ПдРУ № 307053 від 06.03.2022 року (а.с. 3, 12).

- рапортом начальника відділу прикордонної служби старшого зміни прикордонного наряду «Група Реагування» підполковника Дзюра Р. від 06.03.2022 року (а.с.5,16);

-копією паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 (а.с.18);

-протоколом про адмінстративне затримання ОСОБА_1 від 05.03.2022 року (а.с.5);

-протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів ОСОБА_1 від 06.03.2022 року (а.с. 6);

-письмовими пояснення ОСОБА_1 (а.с.4, 13);

-копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон (а.с.6,7,17);

- особистими поясненнями наданими в суді.

З огляду на встановлене, суд констатує, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушень передбачених:

- ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб;

- ч.2 ст. 185-10 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду ... вчинена групою осіб.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 204-1, ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

Крім цього, суд також звертає увагу, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч.1, ч.2 ст.20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

За повідомленням Державної прикордонної служби України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремою категорією громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

При призначенні ОСОБА_1 , покарання враховується характер вчинених правопорушень, особа правопорушника, ступінь його провини, майнове положення.

Відповідно до приписів ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчинених правопорушень, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан (в протоколі значиться - "не працює"), і в судовому засіданні пояснив про важке матеріальне становище, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП. Тому, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкціями інкримінованих статей, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень. Накладення на правопорушника інших видів стягнень, передбачених санкціями інкримінованих статей, вважаю таким, що не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496.20 гривень.

Керуючись ст.ст. 9-11, 13, 24-1, 185,-10, 204-2, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1, ч.2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого:

- ч.2 ст. 185-10 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700.00 (одну тисячу сімсот) гривень;

- ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500.00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500.00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496.20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: С.В.Кодінцева