БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/119/22
Провадження № 3/497/42/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2022 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ковтун О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Н-Ширкан, Ширканського району Удмуртія, громадянки України, не інваліда, одруженої, пенсіонерки, зареєстрованої і фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 29.12.2001 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 877074 від 07.01.2022 року, складеного старшим ДОП Болградського РВП ГУНП України в Одеській області відносно ОСОБА_1 вбачається, що «07.01.2022 року о 15:00 годині, громадянка ОСОБА_1 створила у будинку за адресою: АДРЕСА_1 сварку з чоловіком ОСОБА_2 , під час якої лаялась на його адресу, чим створила домашнє насильство».

Даний протокол надійшов до суду на розгляд 18.01.2022 року (а.с.8).

Згідно вимог ст. 277 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачені статтею …173-2 КУпАП … розглядаються протягом доби.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є розумні строки розгляду справи судом.

Разом з цим, згідно із статтею 277-2 цього Кодексу повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Оскільки прибуття особи, відносно якої складено протокол до суду 18.01.2022 не було забезпечено в день надходження матеріалів справи до суду, справа була призначена до розгляду на 09:00 годину 25.01.2022 року (а.с.12). Для належного повідомлення особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , судова повістка була надана для вручення особі, яка склала протокол, старшому ДОП Болградського РВП ГУНП України в Одеській області Ромащенку С.В. (а.с.13).

24.01.2022 року ОСОБА_1 прибула до суду особисто, де їй було вручено судову повістку про призначення справи до розгляду на 09:00 годину 25.01.2022 року (а.с.15), та остання подала через канцелярію суду заяву-клопотання-заперечення (а.с.17), з долученням до неї скарги (а.с.18).

З тексту цієї заяви слідує, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стверджують, що 07.01.2022 року о 19:00 годині ними було подано до Болградського РВП ГУНП в Одеській області заяву про їх примирення, та про вичерпаний між ними конфлікт, яка у подальшому зникла, в зв`язку з чим матеріали справи про адміністративне правопорушення безпідставно були надіслані на розгляд до суду.

На думку заявників, дії з боку Болградського РВП, як і ситуація 07.01.2022 року є штучними, умисними, є протиправними. Категорично заперечують про наявність будь-яких обставин для розгляду справи у суді.

19.01.2022 року старший ДОП Болградського РВП ГУНП України в Одеській області Ромащенко С.В. надав до суду рапорт проте, що особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 була ним повідомлена про час та місце розгляду справи судом, однак судову повістку відмовилася отримувати (а.с.14).

В призначений час на 09:00 годину 25.01.2022 року особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 - не прибула, причини неявки не повідомила, в зв`язку з чим справа вдруге була призначена до розгляду на 10:00 годину 10.02.2022 року (а.с.20), про що двічі надіслано судову повістку за адресою місця реєстрації і проживання ОСОБА_1 (а.с.20).

Усі рекомендовані поштові листи повернулися до суду без вручення з відміткою листоноші, що адресат відмовився від отримання (а.с.21-23, 24-27).

08.02.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_2 на офіційну електронну адресу суду надіслали заперечення повторно (а.с.28-32), до якого додали: копію заяви-клопотання-заперечення від 24.01.2022 року (а.с.40-41), копію заяви-скаргу до Болградського РВП ГУНП від 21.01.2022 р. (а.с.42-43), фото з камер відео нагляду (а.с.35-38), фото екрану телефона від 25.01.2022 р. (а.с.39), додатково заперечення від 07.02.2022 року (а.с.14-47), клопотання про відвід судді Кодінцевої С.В. від 07.02.2022 р. (а.с.33-34).

09.02.2022 року на електрону адресу суду надійшов запит з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 про підтвердження отримання судом вище перелічених документів (а.с.48), на який надано відповідь 10.02.2022 року (а.с.49, 50).

В призначене судове засідання 10.02.2022 року особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 не прибула, причини неявки не повідомила.

Судом 10.02.2022 року прийнято постанову про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення №497/119/22 відносно гр. ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП із заявою про відвід судді Кодінцевій С.В. до канцелярії суду для здійснення автоматичного розподілу автоматизованою системою документообігу Болградського районного суду Одеської області і визначення судді для розгляду заяви про відвід (а.с.51).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2022 року визначено суддю Висоцького С.О. для розгляду заяви про відвід судді (а.с.52).

Ухвалою суду у складі головуючого судді Висоцького С.О. від 02.03.2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відвід судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП - відмовлено (а.с.60-61), про що повідомлено заявників (а.с.62, 63-64).

Справу повернуто 03.03.2022 року на розгляд судді Кодінцевої С.В.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб.

А тому, розгляд справи адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП призначено до судового розгляду після спливу строку дії Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на 31.03.2022 року о 09:00 годині в приміщенні Болградського районного суду Одеської області (Одеська область, м. Болград, вул. 25 Серпня, 192), кабінет № 4 (а.с.66).

Вказана судова повістка надсилалась поштовим зв`язком (а.с.81) та на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.67).

Рекомендований лист з наявною у ньому судовою повісткою повернувся до суду без вручення з приміткою листоноші, що «Адресат відмовився від отримання» (а.с.82-84).

Разом з цим, 30.03.2022 року на електронну пошту суду з електронної адреси: від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надійшло клопотання-звернення по даній справі (а.с.85-91), що свідчить про те, що особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 сповіщена належним чином про час та місце розгляду вказаних матеріалів про адміністративне правопорушення.

В судове засідання 31.03.2022 року особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 - не прибула. Причини неявки не повідомила.

Частиною 1 ст.268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зокрема, цією нормою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за її відсутності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 сповіщена належним чином про день, час та місце розгляду вказаних матеріалів про адміністративне правопорушення, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала, а відтак вважає за можливе розглянути вказані матеріали у її відсутність.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

На підставі статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП визначено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: Г) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи; копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (стаття 285 КУпАП).

Як слідує з тексту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 877074 від 07.01.2022 року, складеного старшим ДОП Болградського РВП ГУНП України в Одеській області відносно ОСОБА_1 , про що зазначалося вище, слідує що «07.01.2022 року о 15:00 годині, громадянка ОСОБА_1 створила у будинку за адресою: АДРЕСА_1 сварку з чоловіком ОСОБА_2 , під час якого лаялась на його адресу, чим створила домашнє насильство».

В даному протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки вчиненого правопорушення, відсутні їхні пояснення, відсутня письмова заява ОСОБА_2 щодо вчинення відносно нього психологічного насилля діями дружини ОСОБА_1 , взагалі відсутні ознаки цього насилля та в чому воно виражалося.

До протоколу додано пояснення від 07 січня 2022 року, які були відібрані ст. ДОП Болградського РВП ГУНП в Одеській області Ромащенком О.О. у гр. ОСОБА_1 , згідно яких слідує, що «… 07.01.2022 року о 15:00 годині вона, ОСОБА_1 не стрималась та вчинила сварку зі своїм чоловіком ОСОБА_2 під час якої його ображала. Чоловік викликав поліцію по телефону» (а.с.4).

Також, 07.01.2022 року були відібрані ст. ДОП Болградського РВП ГУНП в Одеській області Ромащенком О.О. пояснення у гр. ОСОБА_2 в яких значиться, що «… 07.01.2022 року біля 15:00 години він, ОСОБА_2 перебував зі своєю дружиною дома, і вона попросила відремонтувати електроприлад опалення. Однак, він, ОСОБА_2 відмовився, тому дружина влаштувала з ним сварку, під час якої ображала його» (а.с.3).

Жодних інших доказів, матеріали справи не містять, в тому числі доказів на підтвердження сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Також відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

А відтак, домашнє насильство - це один з різновидів насильства. Воно відрізняється від інших проявів (на вулиці, під час військових дій, під час конфлікту, в колективах тощо) тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та які пов`язані між собою. Таким чином, попередження та протидія домашньому насильству, а також надання допомоги постраждалим ускладняються саме тим, що це правопорушення стосується близьких людей.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

У практиці Європейського Суду з прав людини (далі Суд) існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

На підтвердження вини ОСОБА_1 поліцейським додано до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення, рапорт оперативного чергового поліції про прийняття повідомлення від гр. ОСОБА_2 за телефоном, та пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Разом з тим, як слідує з пояснень особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , та пояснень ОСОБА_2 , між дружиною та чоловіком відсутнє порозуміння, вони мають різні погляди певні сторони життя, між ними дійсно виникла сварка, що по суті не можна кваліфікувати, як домашнє насильство.

До матеріалів не долучено будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчиняла будь-які дії фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, пов`язані з домашнім насильством відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , та навіть в протоколі не зазначено, який саме характер мало насильство в діях ОСОБА_1 по відношенню до свого чоловіка.

Наявний в матеріалах справи протокол не є підтверджуючим доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП.

А тому на думку суду, наявність суперечки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не свідчить про домашнє насильство, але свідчить виключно про наявність конфлікту між ними, що не є домашнім насильством у розумінні положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Доказів того, що ОСОБА_1 будь-яким чином позбавляла свого чоловіка будь-яких ресурсів для належного фізичного та психологічного добробуту, чи вчиняла інше насильство, зокрема психологічного характеру, матеріали справи не містять. Надана доказова база «є суперечливою», що не дає правових підстав для встановлення зазначеної обставини. Принагідно зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на його складання, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини. Доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не може взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини у справах «Малофеєва проти Росії» та «Карелін проти Росії».

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вини особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

В підсилення своєї правової позиці, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» наголошував, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

За таких обставин, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП у справі відсутні.

Враховуючи, що відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 9, 173-2, 247 п.1, 251, 280, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: ____________ С.В.Кодінцева