Справа № 162/129/22
Провадження № 3/162/80/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., розглянувши справу, що надійшла із ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 03.08.2021 року, непрацюючого, до адміністративної відповідальності притягався 25.01.2021 року за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за ч.2 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Любешівського районного суду Волинської області 21.02.2022 року та 22.02.2022 року надійшли справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме №162/129/22 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та №162/137/22 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідно.

Постановою судді від 22.02.2022 року вказані справи об`єднанні в одне провадження, яким присвоєно єдиний номер № 162/129/22.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24.01.2022 року серії ДПР18 №483417 ОСОБА_1 цього дня в 00 год 17 хв в с. Бихів по вул. Затишній керував мотоциклом «LIFAN LF-125-2E», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора «Драгер 6810» під час безперервної відеозйомки, що підтверджується тестом №5612. Результат огляду 0.41 проміле. Порушення вчинив повторно протягом року. У зв`язку з вказаним ОСОБА_1 інкримінується порушення вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім цього, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24.01.2022 року серії ДПР18 №483416 ОСОБА_1 цього дня в 00 год 17 хв в с. Бихів по вул. Затишній, керуючи мотоциклом «LIFAN LF-125-2E», д.н.з. НОМЕР_2 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору, не зупинився. У зв`язку з вказаним ОСОБА_1 інкримінується порушення вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся. Просив розстрочити виплату штрафу у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, крім визнання вини останнім, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483417 від 24.01.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, паперовою роздруківкою результатів тесту №5612, фото-, відео- та іншими матеріалами справи. Повторність вчинення адміністративного правопорушення підтверджується довідкою №475/53/01-2022 від 21.02.2022 року, виданою ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, та копією постанови Любешівського районного суду Волинської області від 25.01.2021 року по справі №162/5/21.

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, крім визнання вини останнім, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483416 від 24.01.2022 року, рапортом інспектора СРПП Петрика Р. від 24.01.2022 року, фото-, відео- та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП. Його вина є цілком доведеною на підставі наявних у матеріалах справи доказах, які повністю узгоджуються між собою.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 дій та всі обставини справи, зокрема, визнання вини та щире каяття, вважаю, що останньому потрібно обрати стягнення, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, а саме: за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та ч.1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, суд враховує, обставини які були встановлені в судовому засіданні, а саме прохання ОСОБА_1 розстрочити сплату штрафу у зв`язку з тим, що не має постійного заробітку, перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Частиною 2 ст. 301 КУпАП передбачено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким чином, КУпАП передбачає право суду застосувати відстрочку виконання постанови, за наявності для цього підстав, в тому числі щодо стягнення штрафу, але не визначає порядку і строків застосування такої відстрочки. Положення про відстрочку виконання постанови до одного місяця застосовуються виключно до стягнень, відмінних від штрафу.

Хоча за національним законодавством існує чітке розмежування між адміністративною і кримінальною відповідальністю, норми КУпАП так само як і Кримінального кодексу України мають каральний характер, і санкції у виді штрафів за деякі адміністративні правопорушення навіть перевищують розміри штрафів за злочини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував про розповсюдження гарантій ст. 6 Конвенції у її кримінальній частині на осіб, які обвинувачуються у вчиненні адміністративних правопорушень («Лучанінова проти України», «Гурепка проти України»). Таких же висновків дотримується комітет ООН з прав людини при застосуванні статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Нормами Кримінального кодексу України передбачено право суду розстрочити сплату штрафу до одного року з урахуванням майнового стану особи (ч. 4 ст. 53 КК України).

Як відстрочка так і розстрочка виконання штрафу мають на меті дотримання розумної пропорційності між накладеним стягненням і конкретним становищем особи, щоб таке стягнення не було завідомо надмірним тягарем, і було можливим до виконання.

Суд враховує, що сума штрафу за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вказаному конкретному випадку для особи, яка притягається до відповідальності є значною, оскільки судом встановлено, що таке стягнення буде завідомо надмірним тягарем для ОСОБА_1 , а тому унеможливить належне його виконання.

Таким чином, оскільки положення КУпАП передбачають право суду застосувати відстрочку виконання постанови у виді штрафу, відсутність деталізації порядку і строку її застосування не можуть нівелювати право на відстрочку виконання загалом, і тому суд вважає справедливим врахувати майновий стан особи і застосувати відстрочку виконання постанови у справі в частині стягнення штрафу на строк шість місяців.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, на користь держави із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Керуючись ст. 40-1, 122, ч.2 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення:

- за ч.1 ст. 122-2 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні;

- за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відстрочити виконання постанови у частині накладення штрафу на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ