Справа № 136/2336/21
провадження №3/136/944/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 о 18 год. 12 хв. в с. Нова Прилука по вул. Миру Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем MITSUBISHI LANCER16, з державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з ротової порожнини, порушена координація рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTECT ДРАГЕР та проведення огляду у медичному закладі КП «КАЛИНІВСЬКА ЦРЛ» КМР водій відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчин6енні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 29.11.2021 о 18 год. 12 хв. в с. Нова Прилука по вул. Миру Вінницького району Вінницької області транспортний засіб, яким він керував було зупинено працівниками поліції, у зв`язку із порушенням ПДР, при цьому, звернуто увагу працівником поліції на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, що він заперечував та був згоден на проходження огляду в медичному закладі. За наслідками проведеного огляду він не зміг продути спеціальних технічний прилад наданий працівником медичного закладу, тому було констатовано факт відмови працівниками поліції від проходження огляду та складено матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, однак не враховано ті обставини, що в силу хвороби легень він не міг його продути. Просив провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку паро таке.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Приписами ст.266 КУпАП в редакції на час вчинення адміністративного правопорушення, передбачено порядок проведення огляду водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №024829, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 29.11.2021, відповідно до якого зазначено, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді почервоніння очей, запаху алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 29.11.2021 за №81 проведеного КП «Калинівська ЦРЛ» КМР складеного о 18:30 годині, відповідно до якого констатовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за підписом лікаря ОСОБА_2 ; відеозаписом CD диску із нагрудної камери поліцейського відповідно до якого зафіксовано факт як працівники поліції вказують на наявність у особи, яка відрекомендувалась ОСОБА_1 , ознак алкогольного сп`яніння, що підтверджується візуально, оскільки поведінка не відповідає обстановці. На пропозицію працівників поліції пройти огляд в установленому законом порядку, ОСОБА_1 погоджується на проведення огляду в медичному закладі (файл №1). В подальшому в медичному закладі на неодноразові спроби продути технічний прилад Драгер ОСОБА_1 не докладає зусиль, а імітує продуття приладу, що є очевидним. Жодних зауважень чи натяків на наявність у нього хвороби легень, тощо на відео не відображено. У подальшому працівником медичного закладу констатовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано на відео у їх присутності.

На спростування висунутого ОСОБА_1 обвинувачення, останнім було надано протокол засідання №10 від 03.02.2022 Лікарської консультативної комісії, відповідно до якого у ОСОБА_1 констатовано діагноз: остеохондроз шийного відділу хребта, вертеброгенна лівобічна цервікобрахіалгя в стадії нестабільної ремісії (21.10.21) нестабільно астеноелгестативний синдром та визначено курс лікування.

Із загальнодоступних джерел судом встановлено, що вертеброгенная цервікобрахіалгіі - це різновид остеохондрозу хребта, однак не є хворобою легенів. Також встановлено, що Протокол не містить жодних застережень щодо якихось обмежень.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним із своїми правами мав можливість наполягати на огляді в медичному закладі із відібранням біологічного середовища, утім жодних доказів на підтвердження того, що він таке ініціював до матеріалів справи не було додано.

Суд, оцінивши вищезазначені докази, в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку «поза розумним сумнівом», що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд розцінює як можливість уникнення останнього від адміністративної відповідальності.

При цьому, суд враховує роз`яснення надані судам у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), де зазначено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У той же час суд враховує поняття ухилення, що відповідно до загальнодоступних джерел - це тривале і наполегливе ухилення від виконання відповідного обов`язку або дії шляхом втечі від ситуації, приховування даних, тощо.

Обставини щодо виконання функцій водія ОСОБА_1 як під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення, так і в ході судового розгляду не оспорював,

Таким чином, зібрані у справі докази підтверджують, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції, а посилання водія на порушення такого порядку є безпідставними та жодними доказами не спростовані.

Крім того, суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ, рішення у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Суд вважає, за необхідне врахувати й практику ЄСПЛ за принципами якого останній сповідує, що скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування, оскільки як було встановлено судом, ОСОБА_1 було видано посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.23-24, 27, 33, ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 266, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун