Справа № 136/220/22
провадження №3/136/56/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, громадянина України, працює водієм в ФОП ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №214961 слідує, що 24.01.2021 о 14:10 год., по вул. 1-го Травня, в с. Коханівка, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 24.01.2022 за адресою свого постійного місця проживання ремонтував належний йому автомобіль ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух транспортним засобом у подвір`ї з метою переконатись у його справності, а оскільки на дворі було холодно він промерз, то під час обіду випив чарку горілки. Через деякий час до подвір`я приїхали працівники поліції та повідомили, що до відділку поліції надійшла інформація, що він скоїв ДТП, внаслідок чого є потреба в оформленні матеріалів. Він, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що ніякого ДТП не вчиняв та нікуди не їздив автомобілем, а вже цілий день ремонтує автомобіль на своєму подвір`ї. При цьому, працівники поліції зауважили, що він, ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого його посадили до службового транспортного засобу та повезли до КНП Липовецька міська лікарня. Огляд в медичному закладі на визначення його стану сп`яніння не проводився взагалі, а лікар лише запитала чи вживав він спиртні напої, на що він відповів, що пообідав та випив чарку горілки, після чого його відвезли додому. Через декілька днів до нього на роботу приїхали працівники поліції та вказали на необхідність проставлення ним підпису на документах, жодних пояснень у нього не відбиралось та власних пояснень він не писав.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано наступні докази, які безпосередньо досліджувались судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №214961 від 04.02.2022, у якому зазначено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в якому викладено суть адміністративного правопорушення, про що зазначено вище;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.01.2022 складений о 16:30 годині, відповідно до якого констатовано перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок підписаний лікарем ОСОБА_3 без поставлення відтисків печатки медичного закладу;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 04.02.2022, який пояснив, що 24.01.2022 рухаючись заднім ходом на транспортному засобі ГАЗ 2705 державний номерний знак НОМЕР_1 він не помітив драбину, на якій потім з`ясувалось був електромонтер, огляд на місці і в медичному закладі не проходив.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Аналізуючи зібрані у справі докази суд вважає неспростованими обставини щодо виконання ОСОБА_1 функцій водія, оскільки транспортний засіб приводився останнім в рух, що він підтвердив у своїх поясненнях наданих у судовому засіданні, відтак останній є суб`єктом відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Однією із підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

За змістом вказаної норми до адміністративної відповідальності може бути притягнуто водія тільки тоді, коли підтверджено належними та допустимими доказами стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Приписами ст. 266 КУпАП визначено проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами.

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозв`язку з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), слід дійти висновку, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме потрібно підтвердити наявність ознак алкогольного сп`яніння, що є підставою для проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я, де огляд проводиться не пізніше двох годин з моменту вчиенення правопорушення, а стан сп`яніння констатується медичним висновком встановленої форми.

Вказані норми закону мають імперативний характер, а тому, порушення зазначеного порядку, зокрема, послідовності його проведення або не проведення у точній відповідності з законом, тягне за собою недійсність результатів такого огляду, про що зазначено у ст. 266 КУпАП.

Як було встановлено судом, подія, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, мала місце 24.01.2021 о 14:10 годині, тоді як висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння стосовно ОСОБА_1 складений був 24.01.2022 о 16:30 годині, тобто різницею в один рік, що не було жодними чином застережено особою, яка складала матеріали та допустила вказані розбіжності чи неточності.

Водночас суд приймає до уваги пояснення особи, яка притягується до відповідальності та інші матеріали, що додані до справи, які між собою узгоджуються та підтверджують, що подія мала місце 24.01.2022.

Разом із цим, суд звертає увагу, що подія мала місце 24.01.2022 о 14:10 год. а огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КНП «Липовецька міська лікарня» проводився о 24.01.2022 о 16:30 год.. тобто більше як через 2 години з моменту виявлення підстав для його проведення, що є порушення вимог п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не спростовані доводи ОСОБА_1 належними та допустимими доказами, як то відео з нагрудної камери поліцейського, тощо, що його огляд в медичному закладі взагалі не проводився.

У той же час суд констатує, що вищевказаний медичний висновок не містить печатки медичного закладу, що ставить під сумнів легітимність такого документу як доказу у справі на підтвердження стану алкогольного сп`яніння водія, а інших доказів на підтвердження вказаної обставини матеріали справи не містять.

Зібрані у справі докази свідчать про допущення грубих порушень працівниками поліції щодо забезпечення правомірної процедури проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, а відтак тягнуть недійсність такого огляду у відповідності до ст. 266 КУпАП.

Крім цього в силу приписів ч. 2 ст. 254 КУпАП, слідує, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом було встановлено, що правопорушення було вчинено 24.01.2022, особа була виявлена та доставлена до медичного закладу працівниками поліції у цей день, тоді як матеріали про адміністративне правопорушення складено 04.02.2022, що є грубим порушенням приписів ст.254 КУпАП.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, із виявленими вище судом недоліками, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

З огляду на викладене в контексті правових норм, суд дійшов висновку, що обвинувачення є недоведеним, отож приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 276, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН