ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 березня 2022 рокуСправа №: 695/501/22
Номер провадження 3/695/580/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.12.2021 року, серії ВАБ № 356962, ОСОБА_1 16.12.ю2021р. о 09 год. 00 хв. та на протязі дня нецензурно виражався в сторону матері ОСОБА_2 ..

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не з`явився із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у порядку встановленому чинним законодавством.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено, що під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стаття 173-2 КУпАП не відноситься до переліку справ про адміністративні правопорушення, які встановлені ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

За таких підстав, враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи в суді, суддя вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи із наступного.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

В свою чергу відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення тих самих дій, які вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання фізичної або психологічної шкоди. При цьому, для встановлення факту вчинення правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 173-2 КУпАП обов`язковому доказуванню підлягає притягнення особи за ч. 1 вказаної статті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів притягнення ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, стаття 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства, яке може потягнути чи потягнуло за собою настання фізичної або психологічної шкоди.

При цьому, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі не зазначені наслідки дій, які б, з урахуванням положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", утворювали об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. Доказів, які б це підтверджували, в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення, має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, та лише належно складений протокол може слугувати доказом винуватості особи у скоєнні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

При цьому Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п. 161, заява № 25).

У справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме у вчиненні домашнього насильства, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності ж до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, проаналізувавши наявні в справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не доведена та в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 284, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.