ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1961/21 Номер провадження 33/814/12/22Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Гринь А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полтава, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та накладено на нього адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 гривні судового збору на користь держави.

За постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18 липня 2021 року о 17 годині, керуючи автомобілем «РУТА», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Миру в м. Полтава, в порушення вимог п.п.10.1, 13.1 ПДР України, здійснюючи поворот на вул. Небесної Сотні, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем «OPEL ASTRA», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку праворуч, у результаті чого названі транспортні засоби отримали пошкодження.

В апеляційній скарзі з доповненнями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Ленінського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2021 року та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що він є невинуватим у вчиненні ДТП, оскільки рухався прямо у лівій смузі й напрямок руху не змінював, натомість саме дії водія «OPEL ASTRA», н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , стали причиною зіткнення, який не дотримався безпечної дистанції та здійснив спробу випередження, не впевнившись в його безпечності.

У запереченні потерпілий ОСОБА_2 , просить залишити апеляційну скаргу без задоволення як необґрунтовану, а постанову суду першої інстанції - без зміни.

Апеляційний суд вислухав ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив доводи апелянта та дійшов висновку про таке.

Згідно зі ст.294 КУпАП судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми доказами, та є обґрунтованим.

Так, ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, зокрема, транспортних засобів.

У п.10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вимога даного пункту ПДР України встановлює повну відповідальність водіїв за забезпечення безпеки дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням або зміною напрямку руху.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №126921 від 18 липня 2021 року, цього дня о 17 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «РУТА», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Миру в м. Полтава, в порушення вимог п.п.10.1, 13.1 ПДР України, здійснюючи поворот на вул. Небесної Сотні не дотримався безпечного бокового інтервалу, не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем «OPEL ASTRA», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку праворуч, у результаті чого названі транспортні засоби отримали пошкодження (а.с. 1).

Керування ОСОБА_1 зазначеним вище транспортним засобом у вказані дату й час по вул. Миру в м. Полтава, а також факт зіткнення з транспортним засобом під керуванням потерпілого, внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом із тим, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є безпідставними.

Мотивуючи висновок про винуватість ОСОБА_1 за вказаною статтею закону та спростовуючи доводи останнього, суд першої інстанції правильно послався на п.п.11.1, 11.2 ПДР України, якими передбачено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Так, за даними схеми місця ДТП від 18 липня 2021 року, що підписана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілим без будь-яких зауважень, достовірно встановлено, що ширина проїзної частини в напрямку до вул. Небесної Сотні м. Полатва, в місці, де сталося зіткнення автомобілів «РУТА», н.з. НОМЕР_1 , і «OPEL ASTRA», н.з. НОМЕР_2 , перевищує 6 м. Такий розмір також і з урахуванням відображених на фотознімках у матеріалах справи габаритів згаданих транспортних засобів у відношенні до меж проїзної частини, свідчать про те, що вона розрахована для проїзду в одному напрямку 2 таких автомобілів.

При цьому, відповідно ж до схеми місця ДТП та фотознімків автомобілю «OPEL ASTRA» внаслідок контактування з керованим ОСОБА_1 транспортним засобом було спричинено механічні пошкодження деталей в області його («OPEL ASTRA») лівої передньої частини (лівих передніх дзеркала, фари, бампера, колеса, порогу, крила та дверки), що підтверджує те, що перед зіткненням автомобіль «OPEL ASTRA» рухався прямо відносно меж проїзної частини по її крайній правій смузі, а автомобіль «РУТА» прямував у положенні лівої смуги. Однак, до ДТП ОСОБА_1 на керованому ним транспортному засобі, здійснив маневрування, а саме змінив напрямок свого руху (змістився) праворуч перед автомобілем «OPEL ASTRA», не переконавшись безпечності такої зміни, внаслідок чого спричинив ДТП, що підтверджується характерним пошкодженням лицьової частини диска заднього колеса «РУТА», утворення якого було б неможливим без здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, маневру вправо, що підтверджується відповідним фотознімком. Тому посилання апелянта на те, що він їхав і не змінював напрямку руху є неспроможними, їх слід уважати способом уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

У контексті наведеного слід також зазначити про непослідовність та неузгодженість версії ОСОБА_1 , оскільки в апеляційній скарзі останній зазначає про рух у лівій смузі, в той час як у суді першої інстанції стверджував, що рухався по середині проїзної частини.

Також слід зазначити, що мотивація апеляційної скарги у більшій частині, поряд з викладеним, зводиться до констатування її автором винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ДТП. Суд апеляційної інстанції, не висловлюючись щодо слушності цих доводів чи навпаки, зауважує, що вони не впливають на правильність рішення місцевого суду, оскільки суд вирішує питання щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення лише у межах протоколу, складеного щодо конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в даному випадку - ОСОБА_1 , та не встановлює винуватість інших учасників ДТП у її вчиненні, які не притягуються до адміністративної відповідальності у розглядуваній справі. На це було правомірно звернуто увагу апелянта і місцевим судом.

Наведені ж вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.10.1 ПДР України, що спричнило ДТП, й об`єктивних підстав не довіряти їм немає.

Разом із тим, за п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як видно зі змісту постанови, суд першої інстанції помилково встановив порушення ОСОБА_1 ще й і п.13.1 ПДР України - недотримання безпечного інтервалу, оскільки недотримання вимог цього пункту може мати місце лише у випадку, коли автомобілі, рухаються в попутному напрямку, паралельно один одному. Натомість, наведеними вище доказами підтверджено, що перед зіткненням водій автомобіля «РУТА» під кутом здійснював маневр праворуч перед автомобілем «OPEL ASTRA», який рухався прямо, тобто у напрямку, відмінному від автомобіля «РУТА», через це посилання місцевого суду на порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності п.13.1 ПДР України підлягає виключенню з оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції як зайве.

Таке виключення не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_1 в учиненні адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто судом до адміністративної відповідальності, та правову кваліфікацію дій порушника за ст.124 КУпАП, а саме як порушення правил дорожнього руху (п.10.1 ПДР України), що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Накладене ж судом першої інстанції на ОСОБА_1 стягнення, що відповідно до ст.124 КУпАП за своїм видом є найменш суворим, а розміром - визначеним санкцією цієї статті, відповідає вимогам ст.23, 33 КУпАП, через це з урахуванням принципів співмірності, індивідуалізації є справедливим і відповідним характеру вчинених апелянтом дій та його особі, а також сприяє меті адміністративного стягнення, тобто є необхідним та достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Таким чином, зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилкове встановлення місцевим судом порушення ОСОБА_1 п.13.1 ПДР України, оскаржувану постанову в цій частині слід змінити. В іншій же частині судове рішення місцевого суду підлягає залишенню в силі як законне, обґрунтоване та вмотивоване.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу з доповненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з постанови посилання суду на порушення ОСОБА_1 вимог п.13.1 ПДР України.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавськогого

апеляційного суду Корсун О.М.