Справа № 308/1440/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , - адвоката Плиски В.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Плиска В.В.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого охоронником КПП «Тиса» вантажний термінал,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200/десять тисяч двісті/грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420/чотириста двадцять/грн. 40коп.

Згідно протоколу Серії ДПР18 № 388806 від 01.02.2020 року та постанови, 01 лютого 2020 року гр. ОСОБА_1 , у с. Коритняни, вул. Головна, Ужгородського району, керував автомобілем марки «Рено Кліо», д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою : м. Ужгород, вул. П. Комуни, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Плиска В.В. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що судом першої інстанції незаконно було відмовлено у фіксації судового розгляду під час судового засідання за наслідками подачі стороною захисту відповідних клопотань. Вказує і на те, що не згідний із протоколом про адміністративне правопорушення та вважає, що протокол складено із порушеннями норм процесуального права, так як місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення вказані невірно, а зібрані по справі докази не є достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення. Окрім того, до протоколу додані бланки письмових пояснень свідків, проте у відповідній графі протоколу «до протоколу додається» нічого не вказано, а тому додані матеріали не мають ніякого юридичного значення. Стверджує, що правопорушник не вживав алкогольні напої, а лише через неуважність не впорався з керуванням автомобілем та допустив ДТП. Зазначає, що в матеріалах справи відсутній будь-який документ на підставі якого робився медичний огляд, за результатами якого виданий висновок щодо результатів медичного огляду. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення разом із матеріалами справи необхідно направити до СРПП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області на до оформлення. У доповненні до апеляційної скарги апелянт посилається на вказані вище порушення і просить скасувати постанову, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Плиска В.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційний суд, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення підтверджується доказами, приєднаними до матеріалів справи та дослідженими під час судового розгляду.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №388806 від 01.02.2020, о 15 год 05 хв, у с. Коритняни, вул. Головна, Ужгородського району, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Рено Кліо», д/н НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку огляд проводився у лікаря - нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, протоколом підтверджується, що у водія ОСОБА_1 тимчасово вилучені документи, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 03.05.2019. Своїми підписами ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений, відомості щодо його особи внесені правильно, копію документа отримав.

З рапорту помічника чергового Ужгородського РВП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Грешко О. В. убачається, що 01.02.2020, о 12 год 42 хв, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ОСОБА_1 скоїв ДТП по вул. Сент- Мігалі, що у с. Часловці.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 01.02.2020 о 14 год 55 хв, у лікарки - нарколога КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» ОСОБА_2 , про що свідчить висновок щодо результатів огляду № 10 від 01.02.2020, який міститься у матеріалах справи. З його змісту убачається, що лікарем-наркологом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 4). Своїм підписом у медичному висновку ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом висновку ознайомлений.

З Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 10 від 01.02.2020 вбачається, що при проведенні освідчення водія ОСОБА_1 виявлено стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, неускладнений, відчутний запах алкоголю на відстані 2 метри, - результат огляду - 1.32 %.

Згідно з рапортом старшого сержанта поліції Негрі В. П., обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за участі ОСОБА_1 мали місце 01.02.2020.

Вищенаведені докази, які є належними і допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Негря В. П. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення; що у нього були підстави для фальсифікації протоколу та направлення на медичний огляд, чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту у ході її розгляду.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що представник поліції Негря В. П., виконуючи свої функціональні обов`язки, діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи не встановлено й даних про те, що у лікаря - нарколога КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» ОСОБА_2 , яка проводила огляд на стан алкогольного сп`яніння були підстави для обмови ОСОБА_1 - такі дані у матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги їх не додано, й на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду.

Не встановлено під час апеляційного розгляду й будь-яких фактів примусу чи незаконних методів застосованих працівниками поліції щодо ОСОБА_1 , які би призвели до примусового проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був тверезий під час керування транспортним засобом, а відомості, які містяться у протоколі щодо дати і часу складання документу не відповідають фактичним обставинам справи - апеляційний суд вважає такими, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та відповідно, і висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які свідчать про факт керування автомобілем та перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 10 від 01.02.2020, при проведенні освідчення водія ОСОБА_1 виявлено стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, неускладнений, відчутний запах алкоголю на відстані 2 метри, - результат огляду - 1.32 %.

Як такі, що жодним чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР та висновку суду першої інстанції про наявність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи приєднані бланки письмових пояснень свідків, однак у протоколі немає про це жодних відомостей. Вказані твердження не можуть слугувати підставою для сумнівів щодо достовірності відомостей, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Водночас, апеляційний суд не вбачає підстав для направлення протоколу про адміністративне правопорушення до СРПП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області на дооформлення, оскільки такий є належним та допустимим доказом у справі, його зміст, на переконання апеляційного суду, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Відсутність вказаних апелянтом посилань у протоколі про адміністративне правопорушення щодо наявності письмових пояснень свідків не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не дає підстав вважати, що протокол складений всупереч Інструкції і не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Доказів протилежного стороною захисту в апеляційній скарзі та під час судового розгляду не вказується, як і те, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо іншої особи.

Враховуючи сукупність належних, достатніх та допустимих доказів, які містяться у матеріалах справи, апеляційний суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про те, що на момент керування транспортним засобом та під час проходження огляду на стан сп`яніння він був тверезий. Апеляційний суд вважає, що такі спростовуються вищенаведеними доказами.

При цьому, доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутній будь-який документ на підставі якого робився медичний огляд, - суд апеляційної інстанції їх відхиляє з огляду на таке.

Так, Інструкцією чітко регламентовано, що в разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З рапорту помічника чергового Ужгородського РВП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Грешко О. В. убачається, що 01.02.2020, о 12 год 42 хв, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ОСОБА_1 скоїв ДТП по вул. Сент- Мігалі, що у с. Часловці з автомобілем марки «Дейво» сірого кольору, н. з. Словацької Республіки НОМЕР_3 , у якому знаходився водій ОСОБА_3 та пасажирка ОСОБА_4 , яка у результаті дорожньо-транспортної пригоди доставлена у нейроцентр із травмами та направлена у пологове відділення для подальшого обстеження. Отже, вищенаведене слугує підставою для висновку, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , який відповідно до матеріалів справи є учасником дорожньо - транспортної пригоди, в якій пасажирка автомобіля марки «Дейво» сірого кольору, н. з. Словацької Республіки НОМЕР_3 , ОСОБА_3 отримала травми, проведений у відповідності до закону.

Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є доведеним, а отже у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Плиска В.В., залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН