Справа № 487/7447/21
Провадження № 3/487/37/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря: Попович В.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Чугунова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: не відомо

за ч. 1 ст.130 КпроАП України

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№110842 від 25.09.2021 року, 25.09.2021 року о 01:02 год. в м. Миколаєві по вул. Громадянській, біля буд. 108, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz Sprinter 515» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що мляво реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук) від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України.

В судовому засідання ОСОБА_1 провину не визнав. Просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Наголосив на тому, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вважає, що даний протокол було складено працівниками поліції із-за виниклого між ними конфлікту. В той момент, коли працівники поліції пропонували йому пройти огляд, він викликав наряд «102» з метою поскаржитися на дії поліцейських. Окрім того, після телефонної розмови, він був згоден проїхати в лікарню та просив надати йому направляння. Однак, поліцейські проігнорували його згоду. Одразу ж після складання, протоколу він з`явився до медичної установи самостійно та пройшов огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, результати яких були негативними.

Захисник адвокат Чугунов В.В. в судовому засіданні також просив про закриття провадження у справі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду. Навпаки, він просив поліцейських супроводити його до медичної установити. З огляду на їх відмову, одразу ж після складання протоколу, самостійно поїхав до для проходження огляду. Згідно медичного висновку, викладеного у виписці КНП «МОЦПЗ» МОР №1201 від 28.09.2021 року, станом на момент огляду, а саме, 25.09.2021 року ОСОБА_1 не мав жодних ознак наркотичного сп`яніння та перебував у тверезому стані. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№110842 є неналежним доказом, так як спростовується поясненнями ОСОБА_1 зазначеними в протоколі; фактом не складання працівниками поліції протоколу огляду та вилучення транспортного засобу яким керував останній; фактом не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після його зупинки; фактом надання працівниками поліції ОСОБА_1 дозволу далі керувати транспортним засобом після складання протоколу відносно останнього за ч. 1 ст. 130 КУпроАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Чугунова В.В., дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КпроАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КпроАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 КпроАП України встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст.266 ч.ч.2,3 КпроАП України - особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають, зокрема у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, обов`язок водія пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції кореспондується його право пройти вказаний огляд, в одному з визначених законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2, 6 параграфу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Чи лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно до переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 працівником УПП в Миколаївській області у встановленому законом порядку, було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом медичному закладі. Разом з тим, в порушення вимог ст. 266 КпроАП відмова ОСОБА_1 від проходження вищезазначеного огляду на даному відеозаписі не зафіксована. В матеріалах справи, в тому числі в протоколі, відсутні відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності свідків.

Крім того, в протоколі ААБ№110842 від 25.09.2021 року, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що ОСОБА_1 має бажання проїхати на огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, судом встановлено порушення процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, що у відповідності до положень ст. 266 КпроАП України тягне за собою, визнання його недійсним.

Крім того, з урахуванням вище встановленого, суд приходить до висновку, що Протокол про адміністративне правопорушення ААБ№110842 від 25.09.2021, є неналежним доказом у справі, оскільки викладена в ньому об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпроАП України, не відповідає дійсним обставинам справи.

Суд будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпроАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п.п.2.5 ПДР України, при обставинах викладених у Протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№110842 від 25.09.2021, суд приходить до висновку, щодо відсутності у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпроАП України, а за такого провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 284 КпроАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпроАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Щербина