ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/371/22 Справа № 203/5196/21 Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Андрієнка Сергія Вікторовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 13 жовтня 2021 року о 00.20 годин в м. Дніпрі по пр. Б. Хмельницького, 24б, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "Honda Accord" д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4465 від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 на момент керування транспортним засобом знаходилась в стані наркотичного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Андрієнко С.В. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що адміністративний протокол не може бути визнаний належним доказом по даній справі, оскільки ОСОБА_1 не було ознайомлено належним чином з адміністративним протоколом після його складання, не роз`яснено її права, чим суттєво порушено її право на захист. Докази належного сповіщення ОСОБА_1 про складання відносно неї адмінпротоколу відсутні. Протокол складено з порушенням строків, передбачених ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Вказує, що копія акту огляду ОСОБА_1 після проведення огляду в закладі охорони здоров"я не вручалась і про висновки огляду не повідомлялось, якт огляду складено на ОСОБА_1 , хоча за паспортом вона ОСОБА_1 .

Огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, а також складання висновку проведені з порушенням Інструкції, у зв`язку з чим, такий огляд та складений за його результатами висновок є недійсними.

Зазначає, що в раопрті вказано, що водія ОСОБА_1 за порушення ПДР було зупинено 17.11.2021 року (в день складання протоколу) і саме в цей час у неї були виявлені ознаки сп`яніння, що вказує на фальсифікацію при складанні адміністративного протоколу.

Вказує, що ОСОБА_1 було зупинено не законно, однак в матеріалах справи відсутні докази притягнення її до відповідальності за порушення; доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами відсутні

ОСОБА_1 та її захисник підтримали апеляційну скаргу просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно необґрунтованості висновку суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що ґрунтуються на фактичних даних, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що місцевий суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно п. 20 р. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Згідно п. 17 р. 3 Інструкції, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Але, приймаючи рішення, суддя місцевого суду не звернув уваги на дані вимоги Інструкції, та не з`ясував, чому у медичному висновку від 28.10.2021 року., який є єдиним доказом до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутній підпис ОСОБА_1 у відповідній графі 11 про ознайомлення з результатами цього висновку.

За поясненнями ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, зазначений висновок їй не було вручено, про його існування їй стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи після прийняття рішення суддею місцевого суду

Тому , пояснення апелянта в цій частині під час апеляційного розгляду не спростовані.

Отже, дані висновку КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР" № 4465 від 28.10.2021 р., де відсутній підпис ОСОБА_1 , свідчать на користь доводів апелянта.

Окрім того, викликають обґрунтовані сумніви щодо того, що 13.10.2021 р. у ОСОБА_1 за результатами тестування виявлені ознаки наркотичного сп`яніння також і з тих підстав, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 не була відсторонена від керування транспортним засобом, як передбачено ч.1 ст. 266 КУпАП.

Згідно вимогам ч. 4 ст. 266 КУпАП, та відповідно до п. 9 р. 2 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Однак , зазначених вимог законодавства працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не дотрималися, на що суддя місцевого суду також не звернув уваги.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була зупинена 13.10.2021 року о 00.20 годин, в свою чергу, згідно рапорту працівника поліції ОСОБА_1 була зупинена 17.11.2021 року о 09.20 годин, що в свою чергу викликає великі сумніви щодо часу зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та проведення огляду на стан сп"яніння у відповідності до вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно додатку №2 Інструкції).

За такого, у суду є достатні підстави вважати, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, була порушена працівниками поліції.

Згідно п. 22 р. 3 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З огляду на ці вимоги Інструкції, є достатні підстави вважати недійсними висновки щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції не додано акт про результат токсикологічного дослідження, а також відеозапис, який ведеться при зупинці транспортного засобу та проведення огляду особи у медичному закладі..

Таким чином, судом не перевірені дані, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , які, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява N 7460/03, § 26) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Вина особи повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, повинен бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за вчинення адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставинах.

Однак, працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, надано лише медичний висновок. Інших доказів надано не було. Зокрема, такими доказами можуть бути: відеозапис з нагрудної камери поліцейських, що потрібно вести при зупинці транспортного засобу та при проходженні медичного огляду у медичному закладі, передбачене в додатку №2 Інструкції направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду, дані журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану сп`яніння, в якому передбачено підпис обстежуваної особи.

В свою чергу, суддя місцевого суду не прийняв заходи для витребування зазначених доказів. Під час розгляду справи, суддя порушив право особи на захист (рішення прийнято без участі ОСОБА_1 ), не допитав працівників поліції (який складав протокол, та який був присутній у медичному закладі під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 ), не звернув уваги, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння не підписаний особою, відносно якої він складений, тобто з`ясував обставини неповно та не всебічно.

Суддя місцевого суду дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пославшись лише на протокол та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння (з яким ОСОБА_1 не була ознайомлена), без дослідження інших доказів.

Тому, постанова судді про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун