Справа № 128/3207/21
Провадження № 33/801/214/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та закрити провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права та не повно з`ясував усі обставини справи, оскільки визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі і у випадку закриття справи.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_2 не з`явився з невідомих суду причин. Належним чином був повідомлений.

Приймаючи до уваги те, що неявка ОСОБА_2 в судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду, тому розглянуто справу у його відсутність.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Частиною 1 ст. 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а. с. 1) вчинення адміністративного правопорушення відбулося 08 листопада 2021 року, тобто на час прийняття постанови судом першої інстанції сплив трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення.

Тому висновок суду про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що суд першої інстанції закриваючи провадження по справі повинен був встановити вину ОСОБА_2 , однак, такі доводи відхиляються апеляційним судом, оскільки п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Указане узгоджується із постановою Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №308/8763/15-а (провадження №К/9901/12342/18).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та встановлювати обставини справи, а також виявляти причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення. З чим погоджується апеляційний суд.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції було навмисно відкладено розгляд справи, у зв`язку з чим було закрито провадження відносно ОСОБА_2 , не приймаються суддею до уваги, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати що судом першої інстанцій неправильне застосування норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Скаржником не було доведено ті обставини, на які вона посилалася в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, суддя вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко