Справа №521/1720/22
Номер провадження 3/521/2534/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Непорада О.М., за участю секретаря Табарчук Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Можайськ, Московської області, РФ, громадянина України, начальника редакційно-видавничого відділення Військової академії (м. Одеси), працівник ЗС України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з 7 управління департаменту військової контррозвідки служби безпеки України надійшов протокол та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Згідно протоколу № 17/7/1/-46п від 14.01.2022 р., під час роботи у Військовій академії (м. Одеси) працівник ЗС України ОСОБА_1 перебуваючи у відпустці, маючи допуск до державної таємниці за Ф-3 (розпорядження УСБУ в Одеській обл. №4д від 15.01.2015 року), в порушення п. 5 ст. 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, систематично виїжджав в період з 2019 по 2021 роки 2 (два) рази (в період з 03.12.2019 по 11.12.2019 та з 08.05.2021 по 15.05.2021) у приватних справах за межі України до Російської Федерації та Республіки Туреччина без письмового повідомлення режимно-секретного органу (далі-PCO) Військової академії (м. Одеси). Внаслідок невиконання працівником ЗС України ОСОБА_1 вимог законодавства про державну таємницю начальником РСО Військової академії (м. Одеси) не було проведено інструктаж із ОСОБА_1 з питань охорони державної таємниці та не внесено відповідний запис в журнал обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці, що створює передумови до витоку секретної інформації та порушує вимоги п.1 ст. 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях.

Крім того, після свого повернення із закордону ОСОБА_1 станом на 14.01.2022 року не повідомив PCO ВА про свій виїзд за межі України та не пройшов співбесіду у начальника РСО для з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування ОСОБА_1 за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією, що порушує вимоги ст. 698 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений як повісткою так і шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб сайті Малиновського районного суду м. Одеси (веб - адреса сторінки: http://ml.od.court.gov.ua), причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав.

Разом з тим, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що з отриманого протоколу гр. ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи відбудеться саме у Малиновському районному суді м. Одеси, суд вважає його таким, що своєчасно сповіщений про дату, час та місце судового засідання, а тому з урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, вважаю можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , у зв`язку з його неявкою в судове засідання, що свідчить про небажання реалізувати нею в повному обсязі свої права.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Норми ч.1 ст. 212-2 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Об`єктом вказаних правопорушень є охоронювані законом суспільні відносини, що склались у сфері забезпечення збереження інформації, віднесеної до державної таємниці. При цьому ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» визначає, що державна таємниця - це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Об`єктивною стороною правопорушень прийнято визначати зовнішню сторону правопорушень, яку складають протиправні діяння (дія чи бездіяльність), викликані цим у суспільстві небезпечні шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням та його наслідками.

Зі змісту протоколу № 17/7/1/-46п від 14.01.2022 р. у справі про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 вбачається, що службові особи органу СБУ кваліфікують діяння зазначеної особи за п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП (невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці).

Як випливає зі змісту ст. 212-2 КУпАП суб`єктами порушень законодавства про державну таємницю можуть бути як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єкт правопорушення, кваліфікованого за ст. 212-2 КУпАП, має не тільки ознаки загального суб`єкта (осудність, досягнення певного віку), а й інші, котрі свідчать про особливість його правового становища (надання допуску та доступу до державної таємниці в установленому законом порядку).

Суб`єктивна сторона таких правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності.

Виходячи з положень ст. 10 КУпАП, умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків самовпевненість (ст. 11 КУпАП).

У відповідності до наказу начальника військової академії від 17.08.2011р. №10, ОСОБА_1 , прийнято на посаду начальником редакційно-видавничого відділення у порядку переведення з Військового інституту ОНПУ. (а.с. 10).

У відповідності до наказу т.в.о. начальника військової академії (м. Одеса) від 22.09.2020р. №199, ОСОБА_1 , наданий доступ до державної таємниці з ступенем секретності «Таємно». (а.с. 7-8).

02.10.2014 р. ОСОБА_1 підписав зобов`язання громадянина України у зв`язку із доступом до державної таємниці (а.с.5), яке передбачає письмову згоду на визначені Законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці та підтвердив те, що він ознайомлений щодо відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, зобов`язався виконувати вимоги режиму секретності, додержуватись інших вимог законодавства про державну таємницю, у зв`язку з чим, повинен був усвідомлювати протиправний характер своїх дій та передбачати настання можливих шкідливих наслідків.

Відповідно до покладених обов`язків, ОСОБА_1 зобов`язаний знати вимоги нормативно-правових актів України, постанов та інструкцій щодо забезпечення охорони держаної таємниці.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи досліджені в справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № № 17/7/1/-46п від 14.01.2022 р., який складений уповноваженою особою та за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 ознайомлений та який ним власноручно підписано; копії облікової карти громадянина про надання допуску та доступу до державної таємниці; зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці від 02.10.2014 р.; наказу начальника військової академії від 22.09.2020р. №199; письмових пояснень ОСОБА_1 долучених до протоколу, з яких вбачається, що останній повністю підтвердив фактичні обставини правопорушення, викладені в протоколі, приходжу до висновку, що вони переконливо свідчать про те, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання можливих шкідливих наслідків, своїми діями щодо невиконання вимог режиму секретності та зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці під час його виїзду за кордон та повернення в Україну, створив передумови до розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде визнано достатнім, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ст. 212-2, 264, 268 КУпАП, Закону України «Про державну таємницю», «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18.12.2013р. №939, п. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Непорада