П О С Т А Н О В А

іменем України

"14" березня 2022 р. Справа153/125/22

Провадження3/153/73/22-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Любинецька-Онілова А.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

20.01.2022 о 16 годині 50 хвилин по вул. Свободи в м. Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_1 керував мопедом Ямаха Джок без д.н.з. з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці ока, які не реагують на світло, не природна блідість. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився на місці, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщений у встановленому законом порядку, а саме - судовою повісткою, направленою рекомендованим листом.

В порядку ст.268 КУпАП є підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

14.03.2022 за вх..№1393 представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №42 від 08.02.2022 подав пояснення. В поясненнях посилається на те, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає та стверджує, що в стані наркотичного сп`яніння мопедом не керував, від керування поліцейський його не відсторонював. Також зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся підписувати протокол. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Також вказав, що наданий відеозапис не є належним та допустимим доказом, оскільки на відео відсутній цифровий підпис, як їх автора так і особи, яка уповноважена на виготовлення даних. Крім цього, посилається на те, що відеозапис має бути повним, а не його окремі кориговані частини, який надав поліцейський та який не фіксує як саме правопорушення так і законність дотримання поліцейським процедури огляду на стан сп`яніння від початку до її завершення. Просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , які оформлені відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ №322835 від 20.01.2022; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №143763 від 20.01.2022; рапорт від 20.01.2022; відеозапис, вважаю доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а його дії кваліфікую як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із дослідженого судом відеоматеріалу (а.с.5) встановлено, що о 16 годині 50 хвилин 20.01.2022 ОСОБА_1 керував мопедом та був зупинений працівниками поліції за допомогою проблискових маячків. О17 годині 09 хвилин 20.01.2022 працівник поліції роз`яснює вимоги п. 2.5 ПДР та пропонує водію пройти огляд за допомогою приладу Драгер а бо проїхати в лікарню. Працівник поліції вказав, що у водія виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. На що водій відповів, що «а що це дасть?». Після чого, працівник поліції знову запитує водія чи проїде він в лікарню та роз`яснив, що відмова від проходження огляду є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також пояснив, що лікар має підтвердити його стан. Водій відповів, що «Я не рахую це як за потрібне, я впевнений, нічого не потрібно». Далі працівник поліції знову запитує водія чи проїде він в лікарню. Водій відповів, що він має завезти дружину до дітей, є бабусі, яка хворіє, я не хочу проходити, я впевнений в собі. Працівник поліції вказує на те, що ним виявлено розширені зіниці ока, які не реагують на світло та запитав чи буде він давати якісь пояснення. На що водій відповів «Я все пояснив». Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Його права йому зрозумілі. В подальшому працівник поліції запитує ОСОБА_1 «будете давати пояснення», на що ОСОБА_1 відповів «я відмовляюсь, нічого писати не буду».

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №322835 від 20.01.2022 працівниками поліції дотримано право на захист ОСОБА_1 та інші права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про недопустимість відеозапису, як доказу не є підставою для його не допустимим, оскільки фактичні дані, які містить вказаний відеозапис повністю відображають факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Досліджений відеоматеріал є належним та допустимим доказом, оскільки під час його складання працівниками поліції дотримані вимоги ст.. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також р. ІІ п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вітвіцького О.Ю. про непричетність ОСОБА_1 до скоєного правопорушення є лише його захисною позицією, не підтвердженою жодним достовірним доказом.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , враховую характер скоєного правопорушення та особу винного, який вперше притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, як пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 34 КУпАП, та обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП, не встановлено.

З врахуванням наведеного, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами, вважаю достатньою мірою його відповідальності обрати адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, а саме: у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Оскільки відсутні докази про наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, а тому відповідальність за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, для нього передбачене санкцією статті як для інших осіб.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» є підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору в дохід держави, на момент вчинення правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, 283, 284 ч.1 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Ямпільського районного суду

Вінницької області А.Г. Любинецька-Онілова