ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т.,

за участю секретаря судового засідання Широкової Л.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Чайки С.В., потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Мар`ян І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП за апеляційною скаргою захисника потерпілого Вишньовського В.Ю. на постанову Садгірського районного м. Чернівці від 31 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №331737 18 грудня 2021 року вбачається, що 18 грудня 2021 року о 13 год. 10 хв., по вул. Калинівській, 13, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Хюндай акцент», д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні у праву крайню смугу руху не надала переваги у русі автомобіль «Опель астра», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, чим спричинила створення аварійної обстановки та примусила водія автомобіля «Опель астра» різко змінити швидкість та напрям руху чим порушила вимоги п. 16.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Постановою Садгірського районного м. Чернівці від 31 січня 2022 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Хотинського районного суду Садгірського районного м. Чернівці від 31 січня 2022 року скасувати та визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Провадження №33/822/173/22 Головуючий у І інстанції: Мілінчук С.В.

Категорія: ст. 122 КУпАП Доповідач: Марчук В.Т.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином усіх обставин справи, не враховував умови створення аварійної ситуації та небезпеки для інших учасників руху.

Вказує, що районний суд помилково прийшов до висновку про те, що поставлене у вину ОСОБА_1 порушення вимог п. 16.6 ПДР України, не доводить її вини у скоєному, оскільки неправильна кваліфікація порушення ПДР могла бути опискою працівників поліції.

Зауважує, що суть правопорушення вказана в протоколі про адміністративне правопорушення відповідає дійсності.

Посилається на те, що у випадку, якщо він не повернув праворуч, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 врізався в його автомобіль та спричинив ДТП.

Не погоджується з висновками суду і про те, що зі схеми місця ДТП неможливо визначити чи виїхала ОСОБА_1 на смугу, по якій він рухався та неможливо визначити розташування автомобіля «Хюндай акцент», оскільки таке розташування можливо визначити з фото, доданих до матеріалів справи, де чітко видно, що автомобіль суттєво повернув праворуч та виїхав на смугу по якій він рухався.

Звертає увагу на те, що покази ОСОБА_1 суперечать показам свідків.

Зазначає, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

До початку апеляційного розгляду по суті, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Чайка С.В. подав заперечення на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу потерпілого залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Посилається на те, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст. 234 КУпАП, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Зауважує, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 вказала на те, що приблизно за 30 метрів до світлофору, увімкнувши правий покажчик повороту, переконавшись, що це буде безпечно та надавши перевагу у русі іншим транспортним засобам, почала маневр перестроювання у праву смугу руху. Однак, по правій смузі руху рухався на значній швидкості автомобіль «Опель астра», у зв`язку з чим ОСОБА_1 припинила свій маневр. Автомобіль «Опель астра» вчасно не загальмував та різко змінив траєкторію руху, внаслідок чого допустив зіткнення із припаркованим транспортним засобом. Вказане свідчить, що в діях ОСОБА_1 немає події та складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу і на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано порушення ОСОБА_1 п. 16.6 ПДР України, який регулює порядок проїду перехресть, однак остання не порушувала таких правил. Слідової інформації, яка б свідчила про поворот ліворуч чи розворот її автомобіля при зеленому сигналі основного світлофора, у справі немає.

Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Мар`яна І.С. які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Чайку С.В., які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №331737 18 грудня 2021 року вбачається, що о 13 год. 10 хв. 18 грудня 2021 року, по вул. Калинівській, 13, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Хюндай акцент», д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні у праву крайню смугу руху не надала переваги у русі автомобіль «Опель астра», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, чим спричинила створення аварійної обстановки та примусила водія автомобіля «Опель астра» різко змінити швидкість та напрям руху чим порушила вимоги п. 16.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є бланкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП України судом може бути встановлено виключно на підставі наявності в її діях порушень вимог Правил дорожнього руху України.

Пунктом 16.6 ПДР України, порушення якого ОСОБА_1 зазначено у протоколі, визначено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Разом з цим, з усних пояснень ОСОБА_1 , наданих безпосередньо суду апеляційної інстанції, письмових пояснень, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , плану схеми місця ДТП (а.с. 2), а також інших письмових матеріалів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що ОСОБА_1 не здійснювала поворот ліворуч або ж розворот.

У зв`язку з чим, суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 16.6 ПДР України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення є законним, обґрунтованим мотивованим та таким, що знайшов своє підтвердження в ході апеляційного перегляду.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 10.3 ПДР України не підлягають розгляду, у зв`язку з тим, що суд встановлює наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення виключно в межах протоколу про таке порушення та не може самостійно змінювати правову кваліфікацію зазначених дій, а в даному випадку ОСОБА_1 ставиться в провину саме порушення вимог 16.6 ПДР України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не є підставою для зміни чи скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Садгірського районного м. Чернівці від 31 січня 2022 року - без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Садгірського районного м. Чернівці від 31 січня 2022 року - без мін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя [підпис]В.Т. Марчук

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)

10.03.2022 року

(дата засвідчення) копії)