Спарва№ 308/240/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши матеріали Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не відомий, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2021 року о 15.50 год., в м. Ужгород, вул. Блистіва, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, яка не відповідає обставинам, розширені зіниці, що не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився .

Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані як порушення вимоги п. 2.5 ПДР України за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник не скористався правом на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень на адміністративний матеріал не подавав.

Слід зазначити, що рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наразі вжито всі необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Таким чином, відповідно до вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

За ч. 3 статтею 130 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина правопорушника стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №264429 від 26.12.2021, постановою про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2021 року, рапортом поліцейського, довідкою інспектора відділу Норожнової Д. а також дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд у відповідності до положень статей 251 та 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки в судовому засіданні сукупністю зібраних та наданих доказів підтверджується факт того, що ОСОБА_2 , як особа, що керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 496,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.130, ст.ст.251, 283-285, 287-294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн (п`ятдесят одну тисячу гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять ) років, зі сплатою судового збору в розмірі 496,20 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Бедьо В.І.