Справа № 465/7194/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/165/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження в справі на підставі ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №089225 від 18.08.2021 та постанови судді від 05.01.2022 вбачається, що 31.07.2021 о 21 год. 02 хв. в м.Ужгороді на вул.Митній,25, ОСОБА_1 раптово вийшов на проїжджу частину дороги (поза межами пішохідного переходу) та з власної необережності зіткнувся з автомобілем марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого впав на проїжджу частину, в результаті чого отримав тілесні ушкодження, чим порушив п. 4.14 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суд першої інстанції від 05.01.2022 в частині стягнення з нього судового збору у розмірі 496,20 грн. Вказує на те, що у відповідності до норм КУпАП та Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з особи у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Разом з тим, оскільки у даній справі суддя виніс постанову про закриття провадження у справі, то судовий збір стягненню не підлягав.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин. Обґрунтовує тим, що про стягнення з нього судового збору дізнався лише коли отримав повний текст постанови поштовим відправленням 05.02.2022. З наведених підстав він позбавлений був можливості своєчасно, в межах визначеного законом строку подати апеляційну скаргу.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, судову кореспонденцію отримував, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи

-2-

зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, з таких підстав.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести особа, яка заявила таке клопотання.

У своїй практиці ЄСПЛ сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції» (Bellet v. France), «Ільхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkey), «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» та інші).

Одним з елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення у справі відповідно до запроваджених державою процедур. При цьому забезпечення права на апеляційне і касаційне оскарження включає, як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду належним обґрунтувати свою відповідь на доречні доводи особи, яка оскаржує судові рішення, у разі відмови в такому перегляді.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, у випадках, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania)).

-3-

Таким чином, необхідність усунення судової помилки може бути обґрунтуванням для поновлення строків на апеляційне оскарження.

Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи свідчать про те, що при винесенні постанови суд неправильно застував норму закону, у зв`язку з чим безпідставно стягнув із нього судовий збір, а тому з метою виправлення вказаної помилки, апеляційний суд поновлює ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді від 05.01.2022.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що суддя першої інстанції у повній мірі виконав приписи ст.280 КУпАП та надав об`єктивну правову оцінку доказам у справі, у їх сукупності та співвідношенні один до одного.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався у постанові на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №089225 від 18.08.2021, схему дорожньо-транспортної пригоди від 31.07.2021, рапорт інспектора УПП ДПП в Закарпатській області від 31.07.2021, пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та інші матеріалами справи.

Фактичні обставини адміністративного правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП останнім не оспорюється, а тому, відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряються, і висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнається таким, що ґрунтується на вимогах закону, матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказах, належним чином вмотивованим.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції при винесені постанови, безпідставно стягнуто з нього судовий збір, то вони є обґрунтованими з огляду на таке.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

-4-

Таким чином, оскільки за наслідками розгляду справи щодо ОСОБА_1 суд виніс постанову про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП, то суд судовий збір стягненню не підлягає.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції від 05.01.2022 підлягає зміні, а саме із резолютивної частини постанови слід виключити посилання суду про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмір 496, 20 грн.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що правопорушником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2022.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити часткового.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2022, якою ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження в справі закрито на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення,- змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2022 посилання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмір 496, 20 грн.

В решті постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: