ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2022 року справа № 542/1821/21

провадження № 3/542/37/22

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Коркішко А.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Головка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , пенсіонера

за частиною 1 статті164 КпАП України,

в с т а н о в и в :

03.12.2021 року зазначений адміністративний матеріал надійшов з УПП в Полтавській області для розгляду по суті.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 26.11.2021 о 10 год 40 хв. водій ОСОБА_1 по вул. центральній, 36, смт Нові Санжари Полтавської області, керуючи автомобілем DАЕWОО Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення в режимі таксі в кількості двох чоловік, без отримання ліцензії на даний вид господарської діяльності, чим порушив ст. 39 ЗУ «Про автотранспорт».

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він ніколи не займався та на даний час також не займається підприємницькою діяльністю, послуг таксі не надає. Вказав, що в день складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він підвозив свою знайому до відділення банку на її прохання. Зазначив, що здійснював поїздку на автомобілі, що йому не належить, змушений був попросити транспортний засіб у своєї знайомої, оскільки його власний автомобіль зламався. Вказував, що знайома- ОСОБА_2 , яку він підвозив у той день пропонувала йому за це гроші, але він відмовився їх прийняти.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Головко І.І. в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопрушення не доведена поза розумним сумнівом, а справа відносно нього підлягає закриттю за вісутності в його діях складу адмінправопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що автомобіль, на якому 03.12.2021 здійснював поїздку ОСОБА_1 належить їй на праві власності. Зазначила, що інколи ОСОБА_1 звертається до неї з проханням надати автомобіль для особистих потреб, оскільки його транспортний засіб несправний. Пояснила, що кошти за користування автомобілем від ОСОБА_1 не отримує, оскільки у них дружні сусідські відносини. Вказула, що даний автомобіль не використовується для здійснення підприємницької діяльності ані нею, ані ОСОБА_1 . Зазначила, що 03.12.2021 ОСОБА_1 так само звернувся до неї з проханням надати авто для того, щоб підвезти свою знайому до банку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, покази свідка, дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ч. 1 ст. 164 КУпАП вбачається, що вказаною нормою передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За визначенням ст. 14.1.36 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Стаття 42 ГК України визначає, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, обов`язковою ознакою господарської підприємницької діяльності є її систематичність та отримання прибутку від такої діяльності.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення.

Втім, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено точних обставин вчинення останнім правопорушення, не викладені дані, яким чином він здійснював господарську діяльність, по якому маршруту та кому саме надавав послуги, які б у свою чергу свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності та отримання від такої діяльності прибутку.

Відсутні докази на підтвердження того, чи отримувалися кошти ОСОБА_1 за здійснення господарської діяльності, а також пояснення осіб (пасажирів), яким надавалися послуги по перевезенню.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, що був досліджений в судовому засіданні теж не підтверджує здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності підприємницької діяльності.

На відеозаписі відсутні будь-які дані, що підтверджуть факт підвезення осіб, які були пасажирами саме з метою надання послуг таксі.

При цьому, на думку суду, факт обладнання на транспортному засобі марки DАЕWОО Lanos шашки таксі, не може свідчити про надання ОСОБА_1 послуг по перевезенню пасажирів, оскільки вказане оцінюється судом у сукупності з іншими доказами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі Дактарас проти Литви від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Оскільки працівниками Управління патрульної поліції в Полтавській області не долучено до матеріалів справи належних доказів, які б підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності у час та місці вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП тлумачить на його користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 7, частиною 1 статті 164, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 251, 268, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повний текст постанови проголошено о 10:00 год 25 лютого 2022 року.