Справа № 347/199/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2022 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів матеріали справи, які надійшли від Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,

за ч.1ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинила булінг (цькування) учасника освітнього процесу.

Правопорушення вчинено за наступних обставин:

23.12.2021р. о 12год. та 24.12.2021р. о 11год. вчитель ОСОБА_1 в Розтоківському ліцеї під час навчального процесу образливо чіплялась, цькувала неповнолітню ОСОБА_2 , ученицю 9 класу Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявила відвід судді Крилюк М.І. мотивуючи свої вимоги тим, що суддя не задоволила її клопотання про отримання відповідних доказів по даній справі, а також не залучила до розгляду справи орган опіки і піклування та відхилила клопотання про витребування і надання їй можливості ознайомитися із скаргою та іншими матеріалами. В зв`язку з цим у неї виник об`єктивний сумнів в неупередженості та об`єктивності розгляду даної справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що для вирішення заявленого відводу, адміністративну справу слід передати до канцелярії суду, для визначення автоматизованою системою документообігу судді, що буде вирішувати заявлений відвід з наступних підстав.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Відповідно до п. 12 Висновку N 1 Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У пунктах 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білух проти України" від 09.11.2006 року (заява N 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Враховуючи вище вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суд вважає, що розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду її справи безстороннім судом.

А тому, з огляду на відсутність у Кодексі України про адміністративні правопорушення норми, що регулює підстави та порядок відводу судді, однак за наявності у Кримінальному процесуальному кодексі України положення про відвід судді у передбачених законом випадках, з метою виконання завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення, яке має здійснюватися на основі суворого додержання законності слід застосувати аналогію права.

Суд, застосовуючи аналогію права щодо використання процесуальних норм КПК України, які регулюють підстави та порядок відводу судді, виходить з того, що у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що український уряд визнав кримінальний характер КУпАП.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, заява ОСОБА_1 про відвід судді підлягає передачі до канцелярії Косівського районного суду Івано-Франківської області для визначення автоматизованою системою документообігу судді, який буде вирішувати заявлений відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 245, 268 КУпАП, ст.ст. 75, 80-81 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.173-4 КУпАП - передати до канцелярії суду, для визначення автоматизованою системою документообігу судді, який буде вирішувати заявлений відвід.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : М.І.Крилюк