ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Маніліча І.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Маніліча І.Д. на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 грн. 20 коп.

Згідно постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.02.2022 р. ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 03 01.2022 р. о 01 год. 26 хв. в с. Іспас по вул. Центральна Вижницького району Чернівецької області керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога КНП «Вижницька БЛІЛ», результат огляду позитивний 1,94 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР України. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду адвокат Маніліч І.Д., діючий в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду від 22.02.2022 р. по справі про адміністративне правопорушення № 713/189/22, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу вказаного правопорушення.

Посилається на те, що суд першої інстанції взагалі не надав належної та обґрунтованої оцінки його доводам.

Зокрема вказує, що працівники поліції в порушення вимог ст.266 КУпАП та Постанови КМУ №1103 не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння його довірителю на місці

ЄУНСС: 713/189/22

Провадження №33/822/186/22 Головуючий у І інстанції:Кибич І.А..

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

зупинки транспортного засобу і такий огляд не був проведений.

Зазначає, що поліцейські не виявили та не встановили у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, які були б підставою для проведення огляду на стан сп`яніння і у відповідності до закону у присутності двох свідків, які ніде не зазначені.

Вважає, що відеозапис з бодікамер працівників поліції, який наявний в матеріалах справи є неналежним доказом, оскільки він є неповним.

Тому вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які доводять винуватість його довірителя у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Заслухавши ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Маніліча І.Д., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши їхні доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння доведено по справі протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом подій, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння та відповідає фактичним обставинам справи, а також підтверджується іншими зібраними у справі й дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У відповідності до вимог п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№183639 (а.с.1) свідчать про те, що 03 січня 2022 року о 01 год. 26 хв. в с. Іспас по вул. Центральній , на автодорозі Т2601 Вижниця - Вашківці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога у Вижницькій БЛІЛ, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав 1, 94 проміле.

Даний протокол був складений працівником поліції відповідно до вимог ст.ст. 254,256 КУпАП. Громадянину ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про, що в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис останнього та його письмові пояснення на окремому аркуші. Зауважень від правопорушника не надходило.

А тому вважаю, що працівник поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства та правильно оформив протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, вказавши на порушення, п.2.9.а. ПДР України - як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом подій, які наявні в матеріалах справи..

Зокрема, з дослідженого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та складення щодо нього постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ним ПДР України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у поліцейського виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу. Однак, водій ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Драгер. Після чого поліцейський запропонував йому пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я на що ОСОБА_1 погодився пройшов такий огляд в медичному закладі, результат якого показав 1, 94 проміле. Після чого на нього був складений протокол.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції в порушення вимог закону не запропонували пройти огляд його довірителю на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є необгрутованими та спростовуються вищевикладеним.

Крім цього направлення на огляд та актом огляду на стан алкогольного спяінннія з використанням спеціальних технічних засобів, (а.п.4- 5) підтверджено те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу Даргер «Алкотест 0591».

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта, що працівником поліції не було встановлено у його довірителя ознаки алкогольного сп`яніння і матеріали справи не містять таких доказів.

Оскільки і з дослідженого відео чітко видно, що працівник поліції при складанні матеріалів про порушення ОСОБА_1 ПДР України запідозрив, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запитав у правопорушника чи не вживав він алкоголю, і назвав йому ознаки, як того вимагає Закон.

Вказане підтверджується і направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6), де в графі у результаті огляду ОСОБА_1 працівником поліції, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, та направлено ОСОБА_1 НКП Вижницької БЛІЛ для встановлення стану сп`яніння.

Також факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 03.01.2022 року № 6, (а.с. 7), згідно якого було підтверджено те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить наявний запис в п. 10 вказаного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що даний висновок був складений відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та ст.266 КУпАП. З даним висновком ОСОБА_1 було ознайомлено про, що свідчить наявний підпис останнього у вказаному висновку. Будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні обстежуваного із результатами його огляду не поступало.

Хибною є позиція апелянта з приводу того, що статтею 266 КУпАП передбачено наявність свідків при пропозиції пройти водію огляд на стан спяінннія на місці зупинки транспортного засобу, оскільки у вказаній статті зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що під час пропозиції пройти огляд ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, які були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Тобто працівник поліції дотримався всіх вимог, передбачених вказаною статтею, а тому підстав для залучення двох свідків у нього не було.

Доводи апелянта щодо того, відеозапис подій є неналежним доказом, оскільки він неповний, є необґрунтованими, так як статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказана норма закону чітко визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які відображають реальні факти та є їх відтворення, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин, тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги вищенаведені дані та розглянув вказану справу на підставі наявних в ній доказів.

Таким чином вважаю, що доводи апелянта, з приводу відсутності у справі належних та допустимих доказів, які доводять винуватість його довірителя у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставами для скасування постанови суду.

Рішення районного суду по суті є правильним, відповідає обставинам справи, та порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати рішення районного суду і закрити провадження по справі не встановлені.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Маніліча І.Д, діючого в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду підпис Потоцький В.П.

Виготовлено з автоматизованої

системи документообігу суду:

суддя Чернівецького

апеляційного суду (В.П. Потоцький)

(28.03.2022р. - дата засвідчення копії)