Справа № 456/6401/21
Провадження № 3/456/4/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

24 лютого 2022 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника адвоката Олексишина І.Б., розглянувши матеріали, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , фактично проживаючого по АДРЕСА_3 , з середньою-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні троє малолітніх дітей, непрацюючого, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 22.12.2021 року близько 10:55 год. по маршруту м. Моршин Стрийського району Львівської області м. Стрий Львівської області здійснював перевезення пасажирів власним транспортним засобом марки FORD моделі FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як фізична особа, без одержання ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, та був зупинений по вул. Болехівська у м. Стрий Львівської області.

ОСОБА_1 , будучи належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання з`явився, будучи обізнаним із своїми правами, визначеними у статті 268 КУпАП, у присутності свого захисника адвоката Олексишина І.Б. надав пояснення, згідно з котрими свою вину у здійсненні провадження господарської діяльності без одержання ліцензії у виді, котрий підлягає ліцензуванню відповідно до закону, не визнав та повідомив, що дійсно він 22.12.2021 року здійснював поїздку з с. Голобутів Стрийського району Львівської області у м. Стрий Львівської області, у власних справах. При цьому, здійснюючи таку поїздку, він по дорозі підібрав людей у відповідному напрямку руху. Зазначив у судовому засіданні, що не усвідомлював наслідків своїх дій, вважав, що, навпаки, допомагає людям, а те, що його діями створюється викривлена економічна кон`юнктура внаслідок такої незаконної конкуренції у цьому виді господарської діяльності, передбачити не міг. Просив суддю стягнення на нього не накладати.

Суддя, заслухавши особу, який притягається до адміністративної відповідальності, та позицію його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання; без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності; здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування.

Статтею 1 ГК України встановлено, що цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. Стаття 3 ГК України визначає, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.

У відповідності до ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

За змістом ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно з пунктом 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Таким чином, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, у тому числі й перевезенням пасажирів внутрішнім автомобільним транспортом, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З дотриманням вищенаведених приписів чинного КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, доведена у ході судового розгляду та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 696252 від 22.12.2021 року, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним у ході судового розгляду справи, у котрих він повністю підтвердив викладені у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього обставини, записом з службової відеокамери (відеореєстратора) працівників Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, котрі здійснювали оформлення вчиненого особою, який притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що кореспондується з фактичними обставинами справи.

Отож, в діях ОСОБА_1 наявний склад інкримінованого йому порушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки він, здійснював перевезення пасажирів транспортним засобом, як фізична особа, без одержання ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, при цьому здійснював це самостійно, систематично, надавав послуги з метою отримання прибутку.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Проаналізувавши характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та обставини його вчинення, враховуючи особу порушника, ступінь його вини, а також сімейний стан, зокрема наявність в нього на утриманні трьох малолітніх дітей, майновий стан в аспекті того, що він є не працевлаштованим та не має постійного заробітку, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити йому усне зауваження, оскільки як встановлено у судовому засіданні, перевезення пасажирів ОСОБА_1 носило разовий характер. Крім того, такий стан речей не створив жодних негативних наслідків для інших осіб, як і не порушував державних інтересів.

За змістом ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відтак провадження у даній справі підлягає закриттю.

Суддя також враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 9, 22, 40-1, 164, 245, 251-252, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення у зв`язку із малозначністю, не накладаючи на нього адміністративне стягнення.

ОСОБА_1 оголосити усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, - закрити.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя В.Я. Микитин