Справа № 304/524/22 Провадження № 3/304/457/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , приватного підприємця, українки, громадянки України,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 449101 від 15 лютого 2022 року вбачається, що того ж дня близько 12.45 год ОСОБА_1 , будучи власником магазину-кафе у АДРЕСА_1 , здійснювала приймання клієнтів не перевіривши наявність документу про вакцинацію, чим порушила п. 3-5 п. 1 постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2022 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що під час відвідування працівниками поліції у магазині знаходився її чоловік, який пред`явив сертифікат про вакцинацію та ще один відвідувач, священнослужитель їх сільського храму, який проживає у місті Перечині. Останній пояснив, що має сертифікат вдома та просив працівників поліції можливість додати такий до відділку поліції, однак вони відмовили йому та склали відносно неї протокол. Також додала, що будь яких письмових пояснень нібито від її особи вона не надавала та не підписувала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що протокол підлягає поверненню на доопрацювання виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями статті 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Однак, у порушення зазначених вимог у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , не вказані правильні відомості про суть адміністративного правопорушення у зіставленні з наявними ознаками правопорушення, передбаченого у диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення у відповідності до вказаного Закону.

Так, інспектор СРПП відділення поліції № 1 В.Богданов у протоколі вказує на порушення ОСОБА_1 п. 3-5 п. 1 постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року.

В той же час постанова КМ України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова), а зокрема підпункт 1 пункт 3-5 такої передбачає додаткові обмежувальні заходи на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки щодо приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо).

Будь яких норм (вимог законів/підзаконних актів), які вимагають наявність в учасників (відвідувачів, користувачів) вказаних закладів документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації (сертифікату) інспектором Богдановим В. у протоколі не вказано.

Крім цього, як пояснила у судовому засіданні ОСОБА_1 , та що встановлено судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, пояснення від її імені, які містяться у матеріалах справи, не підписані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення, і суддя не вправі виходити за межі зазначеної у протоколі суті адміністративного правопорушення та його кваліфікації в сторону погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» вказано, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

З огляду на наведені недоліки протоколу та неповнота, допущена при зібранні матеріалів адміністративного провадження, позбавляють суд можливості забезпечити належний розгляд даної справи та постановити законне і обґрунтоване рішення, а тому протокол слід повернути для належного оформлення.

При цьому усунення недоліків у протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст. 256 КУпАП України та ознайомленням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зі змістом протоколу.

Крім цього суддя звертає увагу на необхідність усунення вказаних у постанові недоліків в максимально стислі строки, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності складає три місяці з моменту його вчинення.

Керуючись ст. 7, 9, 277, 278-280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

справу про адміністративне правопорушення № 304/524/22 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП повернути на доопрацювання до відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Ганько І. І.