ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці ДМС Зубенко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу - легкового автомобіля марки «VW», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Республіки Польщі НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

ОСОБА_1 підтвердила факт ввезення на митну територію України зазначеного транспортного засобу, а саме:, «VW», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Республіки Польщі НОМЕР_2 , та не вивезла його у встановлений строк, про що попередньо зверталася з заявою 20.05.2017 року до Закарпатської митниці ДФС у зв`язку з поломкою. Жодних документів про підтвердження поломки вказаного транспортного засобу гр. ОСОБА_1 надано не було.

Двадцять третього травня 2019 року ОСОБА_1 заявою повідомила Закарпатську митницю ДФС про те, що невстановлені особи шляхом обману, у шахрайський спосіб заволоділи вказаним вище автомобілем, додавши до заяви витяг з ЄРДР.

Вісімнадцятого червня 2019 року Закарпатська митниця ДФС надала ОСОБА_1 відповідь «вказаний транспортний засіб є таким, що перебуває на митній території України з порушенням митних правил, за що статтею 470 МК України передбачено адміністративну відповідальність».

Третього лютого 2020 року ОСОБА_1 повторно повідомила заявою Закарпатську митницю Держмитслужби про неможливість вивезення зазначеного транспортного засобу, у зв`язку з тим, що невстановлені особи шляхом обману, у шахрайський спосіб заволоділи вказаним вище автомобілем.

У своєму поясненні ОСОБА_1 зазначила, що у 2020 році нею, власними силами було встановлено місце знаходження вказаного транспортного засобу, а саме місто Свалява, та евакуйовано його в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю двигуна, де він знаходиться по даний час.

Станом на 09.07.2021 року вказаний транспортний засіб марки «VW» моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Республіки Польщі НОМЕР_2 , за межі митної території України вивезеним не значиться, та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку транзиту.

Згідно мережі Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного легковий автомобіль марки Volkswagen моделі Golf складає 590 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 09.07.2021 становить 19068,27 грн (дев`ятнадцять тисяч шістдесят вісім грн 27 копійок).

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «VW» моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Республіки Польщі НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб, чим вчинила порушення митних правил, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 470 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці - Зубенко І.І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності, що ніким не оспорюється.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого порушення митних правил, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини, що впливають на вид стягнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи дані особи-порушника ОСОБА_1 , яка, зокрема, визнала свою вину у вчиненні правопорушення, щиро розкаялася, має на утриманні батька, який є інвалідом другої групи, характеризується позитивно, вчинила дане адміністративне правопорушення вперше, і те, що вчинене правопорушення не заподіяло істотної шкоди суспільним інтересам та державі, суд вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.

На переконання апеляційного суду застосування такого заходу як усне зауваження буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає до скасуванню, а апеляційна скарга - до часткового задоволення.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, звільнивши її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КпАП України, обмежившись відносно неї усним зауваженням.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага