Справа № 305/420/22
Номер провадження 3/305/237/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2022. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Рахівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 100463 вбачається, що 13 лютого 2022 року, о 16:00 год., в с. Богдан по вул. Івана Франка, в магазині "Продукти", Рахівського району, Закарпатської області, громадянин ОСОБА_1 , перебував без документів, що посвідчують особу, чим порушив п. 3 п.п.2 постанови Кабінету Міністрів України №1236.

В судове засідання, ОСОБА_1 , не з?явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд розглядає справу у відсутності громадянина ОСОБА_1 , щодо повідомлення якого судом вживалися заходи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Так, ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Окрім цього, стаття 44-3 КУпАП відсилає для кваліфікації дій правопорушника до конкретних правил і норм, які стосуються боротьби з інфекційними хворобами. Тому протокол повинен містити посилання на конкретний пункт, підпункт, абзац тощо певного нормативно-правового акту, який встановлює заборону, яка начебто була порушена. У протоколі серії ГП 100463 від 13.02.2022 не вірно зазначено, пункт Постанови КМУ №1236, який начебто порушено, оскільки на момент складання протоколу, п. 3 п.п. 2 постанови КМУ № 1236 взагалі відсутній у тексті постанови. Зазначення у протоколі неіснуючого пункту постанови КМУ №1236 призводить до незрозумілості та відсутності конкретності в інкримінованому правопорушенні. Фактично, має місце інкримінування особі порушення нею неіснуючої правової норми.

Зазначене свідчить, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не розкрита, а формулювання обвинувачення, інкримінованого ОСОБА_1 має неконкретний характер (дефект формулювання обвинувачення).

Разом із тим, у протоколі про адміністративне правопорушення капітан поліції ОСОБА_2 , у графі «особу встановлено» - зазначає, паспорт. З огляду на наявність паспорту у громадянина ОСОБА_1 викликають сумніви обставини, визначені у фабулі. При цьому місцем вчинення адміністративного правопорушення є магазин, однак свідків вчинення адміністративного правопорушення працівником поліції не встановлено.

Крім того, за змістом ч.ч.1,2 ст.30, п.1ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом, крім іншого, застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи, до яких віднесено перевірку документів особи.

Положеннями ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано виключний перелік випадків в яких поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують її особу: 1)якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2)якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5)якщо особа перебуває вмісці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Водночас матеріали справи надіслані до суду не містять доказів наявності 10.02.2022 о 10:20 год., достатніх правових підстав у працівників поліції перевіряти документи у ОСОБА_1 . З огляду на вказане, вважаю, що надані до суду матеріали справи не доводять наявності у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 44-3 КУпАП, та законності дій працівника поліції під час оформлення адміністративних матеріалів за даним фактом.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази (протокол про адміністративне правопорушення та віделзапис з боді камер поліцейського), приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 256, 280, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок віднести за рахунок держави.

Постанова суду підлягає негайному виконанню, після набрання законної сили.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк