Номер провадження: 33/813/249/22
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.

за участю:

секретаря судового засідання - Стадніченко А.І.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Андрєєва Ігора Петровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Андрєєва Ігора Петровича, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, шо становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

На вказану постанову суду адвокат Андрєєв І.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Андрєєв І.П. вказав, що протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Однак з матеріалів справи вбачається, що інкриміноване ОСОБА_1 діяння мало місце 14 червня 2021 року о 13:30, а протокол було складено 15 липня 2021 року о 13:40 год.

Також, в матеріалах справи відсутня відеофіксація події 14 червня 2021 року о 13:30, а саме зупинка транспортного засобу, проведення огляду ОСОБА_1 на місці та у медичному закладі, дані про свідків. З відео нагрудної камери інспектора вбачається відеозапис, який було знято 15 липня 2021 року і зафіксовано лише момент отримання ОСОБА_1 висновку медичного закладу.

У протоколі про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції не зазначено, які були підстави вважати що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного або іншого сп`яніння.

Також суд першої інстанції, як вбачається із резолютивної частини постанови, не визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, проте притягнув до відповідальності.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , адвоката Андрєєва І.П., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписом ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону, не повно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 021176 від 15 липня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: 14 червня 2021 року, об 13 год. 30 хв., в м. Одесі на Миколаївської дорозі біля будинку за № 307 б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «DAEWOO-FSO LANOS» державний номер НОМЕР_1 , перебував у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога.

Дослідивши вказаний протокол, апеляційний суд не погоджується з висновком районного суду про доведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Попри це, суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 021176 від 15 липня 2021 року та медичний висновок складений 05 липня 2021 року про події, які відбулись 14 червня 2021 року.

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису, що був доданий до матеріалів справи, вбачається, що дане відео містить відеозапис про події, які відбулись під час складання протоколу 15 липня 2021 року.

Однак з протоколу вбачається, що подія мала місце 14 червня 2021 року.

Будь-яких доказів, про те, що саме 14 червня 2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в стані сп`яніння матеріали справи не містять.

Також, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, в якості свідків були допитані працівники поліції, якими було складено протокол.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що відсутні відеозаписи про події, які відбулись 14 червня 2021 року, також ними не залучались свідки при зупинці ОСОБА_1 та виявлення у нього стану сп`яніння та направлення його в медичний заклад.

На неодноразові запити апеляційного суду щодо направлення відеозапису з нагрудної камери працівника поліції з фіксацією події, яка відбулась 14 червня 2021 року та стала підставою для складання інспектором протоколу відносно ОСОБА_1 відповіді не надійшло (а.с. 53, 59).

В зв`язку з тим, що події, яка відбулась 14 червня 2021 року та в подальшому 15 Липня 2021 року, стала підставою для складання протоколу відносно ОСОБА_1 , свідки були відсутні, а фіксування події 14 червня 2021 року матеріали справи не містять, апеляційний суд констатує, що при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, були допущені недоліки, і в першу чергу це стосується відсутності в матеріалах справи відеозапису щодо затримки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 та перебування його в стані сп`яніння.

На думку суду, належним та допустимим доказом у цій справі повинен був стати відеозапис виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. Порядок та умови використання поліцейськими портативних пристроїв, що мають функцію відеозапису визначені Інструкцією №1026. Відповідно до п 2. розділу І цієї Інструкції застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення. Наведене дає підстави стверджувати те, що застосування зазначених вище приладів повинне забезпечити можливість зібрання належних та допустимих доказів у відповідній адміністративній справі, стверджувати про законність, об`єктивність та неупередженість дій поліцейських у ході виявлення та фіксації адміністративного правопорушення та свідчити про дотримання гарантованих законом прав осіб, що беруть участь у адміністративному провадженні, у тому числі і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Гарантією цього є положення п.5 розділу ІІ Інструкції 1026 за змістом якого включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків.

Вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційний суд визнає недопустимими, оскільки вони отриманні з порушенням вимог закону.

У зв`язку із тим, що у ході розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції виникли сумніви в частині обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, усунути які не виявилось можливим, суд ці сумніви, у відповідності до положень ст. 62 Конституції України тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи не спростованої презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Інші доводи апеляційної скарги про те, що судом в порушенні норм процесуального права в резолютивній частині не визнано ОСОБА_1 винним, однак притягнуто до адміністративної відповідальності, а також, що у протоколі не зазначено, які саме ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, апеляційної інстанції вважає такими, що не підлягають задоволенню, з тих підстав, що судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування постанови суд першої інстанції в частині визнання винним ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, з закриттям провадження у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Андрєєва Ігора Петровича, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021 року - скасувати. Прийняти постанову, якою провадження по справі за адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева