Справа № 145/1964/21
Провадження № 33/801/236/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вальчук В. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Луценка О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 07 лютого 2022 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 07 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В скарзі зазначає, що судом не було прийнято до уваги клопотання його захисника про відкладення розгляду справи, що призвело до порушення його права на захист, можливість надати пояснення, заперечення, докази, залучити свідків тощо; суд при прийнятті постанови формально підійшов до розгляду справи та не прийняв до уваги, що складання матеріалів працівниками поліції відбулося з порушенням чинного законодавства; поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Луценка О.І., апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №243823, складеного 26.12.2021 поліцейським з РПП СПД №1 ВП №2 Вінницького РУП рядовим поліції Проценком О.М., 26.12.2021 о 01 год. 45 хв. на автодорозі Т-02-12 Вінниця-Шпиків-Комаргород водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУПАП (а.с.3).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги клопотання його захисника про відкладення розгляду справи, що призвело до порушення права на захист, позбавило його можливості надати пояснення, заперечення, докази, залучити свідків тощо, однак, такі доводи не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Встановлено, що адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов на розгляд Тиврівського районного суду Вінницької області 29.12.2021 (а.с.9).

Судове засідання призначено на 28.01.2022 о 09 год. 10 хв. (а.с.13).

28.01.2022 в судовому засіданні ОСОБА_1 подав клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання правопорушника, в задоволенні якого судом першої інстанції було відмовлено. Також від ОСОБА_1 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та, відповідно до відмітки на вказаному клопотанні, в цей же день він ознайомився з матеріалами справи (а.с.15,16).

Зважаючи на бажання ОСОБА_1 скористатися правничою допомогою 28.01.2022 розгляд справи за його клопотанням було відкладено на 07.02.2022 о 13 год. 30 хв., про що останнього було ознайомлено під розписку (а.с.17).

07.02.2022 в судове засідання о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 не з`явився.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду не подав, причини неявки суду не повідомив, суд першої інстанції відповідно до ст. 268 КУпАП вирішив розглянути справу в його відсутність.

Дійсно, в матеріалах справи наявне клопотання адвоката Долі О.А., подане в інтересах ОСОБА_1 , про відкладення судового засідання, призначеного на 07.02.2022 о 13 год. 30 хв. на іншу дату та час, на що наголошує апелянт (а.с.23).

З відмітки суду на клопотанні вбачається, що вказаний документ надійшов до суду 07.02.2022, тобто в день розгляду справи, та зареєстрований в автоматизованій системі документообігу суду о 14 год. 10 хв., тобто після прийняття судом рішення у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ОСОБА_1 з моменту ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції (28.01.2022) і до прийняття судом постанови (07.02.2022), враховуючи, що договір про надання правової допомоги з адвокатом був укладений 04.02.2022, не був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП (права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності).

Апелянтом в скарзі не зазначено, як саме вказані обставини (щодо незадоволення клопотання про відкладення розгляду справи) впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд наголошує, що зазначаючи про порушення своїх прав (надання пояснень, доказів, залучення свідків) ОСОБА_1 жодних клопотань в апеляційній скарзі не заявляв, хоча під час перегляду постанови суду першої інстанції не позбавлений можливості захищатися та доводити свою невинуватість.

Недоречними також є твердження апелянта з приводу того, що в автомобілі перебували дві особи і судом першої інстанції не було встановлено, хто саме перебував за кермом автомобіля, оскільки матеріали справи не містять будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу і ці обставини не були предметом дослідження суду першої інстанції.

Протокол про адміністративне правопорушення будь-яких пояснень (заперечень) з приводу викладених в ньому суті адміністративного правопорушення та опису установлених обставин не містить. При цьому, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від його підпису.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (третій відеофайл), саме ОСОБА_1 вийшов з водійського сидіння (на запитання поліцейського «Як вас звати?» водій відповів « ОСОБА_2 »), а інший пасажир знаходився на задньому сидінні.

Тому апеляційний суд сприймає вказану позицію апелянта як намагання уникнути від відповідальності.

Безпідставними є доводи з приводу того, що огляд проводився без присутності двох свідків, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП визначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Тобто, за умови застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису наявність двох свідків при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковою. При цьому, матеріали відеозапису обов`язково повинні долучатися до протоколу про адміністративне правопорушення, що і було зроблено в даному випадку.

Доводи скарги з приводу неналежності як доказу відеозапису з нагрудної камери працівника поліції відхиляються апеляційним судом, так як апелянт не заперечує викладені на ньому обставини, зокрема, з приводу надходження від поліцейського пропозиції пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, та факт відмови від проходження такого огляду.

Не беруться також до уваги твердження апелянта з приводу того, що на відеозаписі частково не зафіксований момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки апелянт не зазначає, що саме не було зафіксовано і яким чином цей факт впливає на висновки суду в частині встановлення в його діях вини.

У скарзі ОСОБА_1 також зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який порядок проходження огляду було запропоновано водієві, однак, такі доводи не заслуговують на увагу, так як в протоколі зазначено (і це відображено на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції), що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, що і передбачено ст. 266 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та, в подальшому, в закладі охорони здоров`я поліцейським відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Решта доводів апеляційної скарги (з приводу заповнення протоколу про адміністративне правопорушення з порушеннями підзаконних нормативно-правових актів, зазначення неправдивої інформації в доданих до протоколу довідках, складення з порушенням направлення на огляд водія, не відсторонення водія від керування транспортним засобом, тощо) не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування постанови суду.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги мають формальний характер та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, який всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 07 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Б. Сало