Справа № 349/17/22
Провадження № 33/4808/149/22
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю захисника Романківа І.М., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Романківа І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рогатинського районного суду від 07 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

З матеріалів справи, слідує, що ОСОБА_1 04.01.2022 року о 22 год 15 хв. в м. Рогатині по вул. Шашкевича, керував транспортним засобом марки "BMW X3" д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, різька зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду в медичному закладі КНМП "Рогатинська ЦРЛ" а також на місці зупинки на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову захисник Романків І.М. вважає її незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процессуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду.

Під час складання протоколу не дотримано вимог чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів, працівниками поліції не вжито належних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б підтвердити факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, а факт вчинення правопорушення не зафіксовано належним чином, як того вимагає КУпАП.

Просить постанову Рогатинського районного суду від 07 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.п.2), актом огляду на стан алкогольного, наркотичного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом поліцейського, відеоматеріалами, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння, категорично відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Також з наявного відеозапису долученого до матеріалів справи ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу категорично відмовився проїхати для проходження будь-якого медичного огляду на службовому автомобілі працівників поліції, оскільки стверджував, що самостійно може доїхати на власному автомобілі.

Однак, такі дії водія не відповідають вимогам ч.1 ст.266 КУпАП, де зазначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного спяніння.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду був причиною притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вина останнього підтверджується вищезазначеними матеріалами справи в їх сукупності та взаємозв`язку, а тому інші доводи апеляційної скарги суд сприймає критично, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга захисника Романківа І.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.376 КПК України, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Романківа І.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Рогатинського районного суду від 07.02.2022 року відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП- без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз