Справа № 521/1440/22
Провадження № 3/521/2434/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., з секретарем Підмазко Ю.І., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 305614 від 29.12.2021 року, який надійшов з УПП в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу ААБ № 305614 від 29.12.2021 року, що складений інспектором роти №2 батальйону №2 полку УПП в Одеській області старшим лейтенантом Олійником Ю.О., ОСОБА_1 о 13 годині 13 хвилин, 29.12.2021 року, в м. Одесі, керуючи автомобілем «Renault Premium» д.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом «SCHMITZ» д.н. НОМЕР_3 , рухався по вул. Тираспольське шосе, зі сторони вул. Крайня, та у бік вул. Дальницьке шосе напроти буд. 1, виїхав на залізничний переїзд при ввімкненому забороненому червоному сигналі світлофора, чим порушив вимоги п. 20.5 (в) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його особистої участі.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя вважає, що ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП з кваліфікуючими ознаками: в`їзд на залізничний переїзд особою, яка керує транспортними засобом, у випадку, коли рух через переїзд заборонений.

Згідно п. 20.5 (в) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання (серед іншого): чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерплого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно ч. 1 ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п. 2.6 Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №3/02-15 від 16.02.2015, особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати письмове пояснення та зауваження по суті вчиненого правопорушення. Пояснення та зауваження або включаються до протоколу, або додаються до протоколу окремо.

Суддя вважає, що інспектором патрульної поліції, у порушені вимог Кодексу по оформленню матеріалів, допущена неповнота та неправильність складання протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів. Так, у переліку додатків до протоколу ААБ № 305614 від 29.12.2021 року зазначено: відео з бортового реєстратора та відео з портативного відеореєстратора, проте судом встановлено в матеріалах справи будь-які компакт-диски з відео відсутні.

Суддя вважає, що доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п. 20.5 (В) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, інспектором управління патрульної поліції не встановлено, оскільки в матеріалах справи наявний лише протокол серії ААБ №305614 від 29.12.2021, який не може слугувати достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Отже, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 29.12.2021 року об 13 годині 13 хвилин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, а тому у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд з огляду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, заважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення .

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження по справі, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 суддя не стягує судовий збір, з останнього, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 123, 245, 247, 280, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , повернути власникові у встановленому законом порядку.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: