Провадження № 3/444/212/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Львівського РУП № 1 ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого - ФОП, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області 04.12.2003 року, ІПН НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В Жовківський районний суд Львівської області надіслано протокол серії ВАБ № 794032 від 03.12.2021 року, який складено Львівським РУП № 1 ГУНП України у Львівській області згідно якого ОСОБА_1 , 03.12.2021 року о 14 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 здійснював торгівлю автоомивачами без відповідних дозвільних документів та зареєстрованого КВЕД, чим порушив правила провадження господарської діяльності, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Окрім цього, в Жовківський районний суд Львівської області надіслано протокол серії ВАБ № 794033 від 03.12.2021 року, який складено Львівським РУП № 1 ГУНП України у Львівській області ОСОБА_1 , 03.12.2021 року о 14 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 порушив ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шляхом здійснення організаційно-господарських заходів із паливно-мастильними матеріалами без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, чим порушив правила провадження господарської діяльності, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, подія відбулася 03.12.2021 року; згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.02.2022 року справа була передана для розгляду судді Зеліско Р.Й.

ОСОБА_1 викликався в судове засідання, яке призначено на 21.02.2022 року о 09 год. 00 хв. судовою повісткою.

21.02.2022 року в судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд відкласти розгляд справи у звязку із тим, що він має намір укласти угоду з адвокатом.

За клопотанням ОСОБА_1 справу відкладено на 28.02.2022 року, однак такий в судове засідання не прибув, повідомивши суд в телефонному режимі, що хворіє та просить розгляд справи відкласти.

Справу відкладено на 17.03.2022 року, однак ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справ був повідомлений належним чином, не повідомивши суд про причини своєї неявки, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 , перешкоджає виконанню завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Тому, суддя не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достовірно та завчасно обізнана про час та місце судового засідання, при цьому, за період перебування на розгляді у суді матеріалів справи не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надала пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження.

У разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечила присутність свого захисника, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 164 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, подія відбулася 03.12.2021 року, а тому станом на день розгляду справи, а саме 17.03.2022 року минули строки для накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинені ним правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Однак, вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 164 КУпАП не знайшло свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а справа підлягає закриттю з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч.2 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Під господарською діяльністю в ст.3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до положень п.14.1.36 Податкового Кодексу України,ст.14 Господарського Кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1 03.12.2021 року о 14 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 здійснював торгівлю автоомивачами без відповідних дозвільних документів та зареєстрованого КВЕД, чим порушив правила провадження господарської діяльності, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КпАП України. Окрім цього, ОСОБА_1 , 03.12.2021 року о 14 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 порушив ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шляхом здійснення організаційно-господарських заходів із паливно-мастильними матеріалами без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, чим порушив правила провадження господарської діяльності, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Однак, складачем протоколів не конкретизовано без яких саме відповідних дозвільних документів та зареєстрованого КВЕД провадив господарську діяльність ОСОБА_1 а також в чому саме у відповідності до ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" полягало порушення провадження господарської діяльності ОСОБА_1 .

На відміну до зазначеного, до матеріалів справи долучено докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Разом з тим, жодних доказів здійснення ОСОБА_1 забороненої господарської діяльності суду не надано.

При цьому, суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, з огляду на вказане, зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення складених відносно ОСОБА_1 неможливо встановити об`єктивну сторону правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015р. №222, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Разом з цим, в протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено, яких саме дозвільних документів не було у ОСОБА_1 .

Оскільки норма ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути вказано назву документа та посилання на спеціальний закон - спеціальну норму статті закону, якщо одержання цього документа ним передбачено. В даному випадку необхідно було послатися на ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» з вказівкою норми закону, яку порушив ОСОБА_1 , однак, таке посилання у протоколі відсутнє.

В описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не викладено фактичних обставин правопорушення, не вказано яким чином правопорушник здійснював господарську діяльність, кому надавав такі послуги, чи існувала регулярність надання таких послуг, а тому суд приходить до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, яка регулює суспільні відносини саме у сфері господарської діяльності.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Отже, коли вина особи не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, сумніви щодо обвинуваченої особи слід тлумачити на її користь.

За наведених обставин, при відсутності достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 КУпАП, вважаю, що останній не підлягає адміністративній відповідальності внаслідок відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 164 ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення № 461/10189/21, провадження №3/444/212/2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення № 461/10190/21, провадження №3/444/213/2022 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - об`єднати в одне провадження та присвоїти номер справи № 461/10189/21, провадження №3/444/212/2022.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Зеліско Р. Й.