Справа № 153/1947/21
Провадження № 33/801/194/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02 місяця, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, громадянина України,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ВСТАНОВИВ :

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.02.2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.02.2022 року 07 грудня 2021 року о 14 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ображав словами нецензурної лексики свою колишню дружину ОСОБА_2 , з якою вони проживають на території одного домоволодіння, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції без будь-яких доказів прийняв рішення про його винуватість, він в судовому засіданні присутній не був, потерпілих та свідків вчиненого ним правопорушення не має. Суд прийняв рішення лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту працівників поліції та поясненнях заявниці, які не є доказом вищезазначеної пригоди.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не надсилав, а тому є можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність останнього.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді справи судом першої інстанції виконані.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Правовими приписами ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи ненастання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 693819 від 22.10.2021 (а.с. 3), згідно якого 07.12.2021 року о 14:00 годин в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ображав словами нецензурної лексики свою колишню дружину з якою вони проживають на території одного домоволодіння, а саме ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру (а.с.2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.12.2021 року, згідно з якими, встановлено, що вона дійсно проживає по АДРЕСА_1 , спільно з нею на території її домогосподарства проживає її колишній чоловік ОСОБА_1 . В березні 2021 року він переїхав проживати в с. Качківка, а нещодавно повернувся жити в с. Велика Кісниця. Під час проживання ОСОБА_1 почав використовувати її речі, які вона придбала самостійно в тому числі паливо. З даного приводу в неї почали виникати конфлікти. Під час одного з конфліктів, який відбувся 07.12.2021 року о 14:00 годин на території домоволодіння де вона проживає, її колишній чоловік ОСОБА_1 ображав її словами нецензурної лексики. Дану подію вона зафіксувала на камеру мобільного телефону та добровільно передала відеозапис працівникам поліції (а.с.4);

-відеозаписом з мобільного телефону, згідно якого видно як ОСОБА_1 висловлювався на адресу ОСОБА_2 словами нецензурної лексики (а.с.5).

Слід зауважити, що вказані докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, узгоджуються між собою та є достатніми для відповідного висновку, жодних сумнівів щодо достовірності та допустимості доказів не викликають, та спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано обставини справи, є голослівними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.

При апеляційному розгляді встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ГП № 693819 від 22.10.2021 (а.с.3) 07.12.2021 року о 14:00 годин в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ображав словами нецензурної лексики свою колишню дружину якою вони проживають на території одного домоволодіння, а саме ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру

Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявні записи «від підпису і пояснень відмовився». Будь-яких зауважень щодо їх змісту чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Також як вбачається з відеозапису мобільного телефону, який надала ОСОБА_2 - ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення, та відмовився від показів відповідно до ст.63 Конституції України (а.с.5).

Крім того, згідно вищезазначеного відеозапису при спілкуванні із працівником поліції ОСОБА_1 фактично не заперечував своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУАП.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладенні на нього стягнення дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, вони не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Із огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Світлана Мішеніна