Справа № 149/3321/21
Провадження № 33/801/80/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник І. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальністю, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сологуба В. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Хмільницького міськра-йонного суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадя-нина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за час-тиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 20 листо-пада 2021 року серії ААБ № 322228, складеного о 02.00 годині по вул. Столяр-чука у м. Хмільнику Вінницької області, цієї ночі 20 листопада 2021 року о 01.50 годині у м. Хмільнику по вул. Столярчука водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Тойота Яріс», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порож-нини, нечітка мова і ходьба. Від проходження у встановленому законом поряд-ку огляду на стан сп`я-ніння водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адмі-ністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної від-повідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатко-вуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбав-ленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 гривні судового збору.

Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції від 20 грудня 2021 року, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить поно-вити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки справа була розглянута за його відсутності, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 29 грудня 2021 року. Скаржник також просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Загалом в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що тієї ночі 20 листопада 2021 року транспортним засобом він не керу-вав, на момент, коли під`їхали працівники поліції, автомобіль був нерухомим, ним керував його брат ОСОБА_1 . Через це скаржник не може бути суб-єктом правопорушення. ОСОБА_1 звертає увагу на відсутність у мате-ріалах справи відеозапису з камер поліцейських, що суперечить вимогам статті 266 КУпАП.

Згідно з нормами статті 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений органом, правомочним розглядати скаргу.

Заслухавши пояснення по апеляційній скарзі притягнутої до адмініс-тративної відповідальності особи ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сологуба В. Г., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопору-шення, переглянувши її у межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання скаржника про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року та апеляційна скарга підлягають задоволенню.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про ад-міністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із зако-ном, забезпечення виконання ухваленої постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адмі-ністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при роз-гляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчиненн адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішен-ня справи.

З матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопору-шення від 20 листопада 2021 року серії ААБ № 322228, складеного уночі о 02.00 годині по вул. Столярчука у м. Хмільнику Вінницької області, 20 листо-пада 2021 року о 01.50 годині у м. Хмільнику по вул. Столярчука водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Тойота Яріс», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алко-голю з ротової порожнини, нечітка мова і ходьба. Від проходження у встанов-леному законом порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився. До про-токолу про адміністративне правопорушення доданий рапорт поліцейського, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення, з якого слідує, що під час патрулювання на службовому автомобілі у м. Хмільнику по вул. Столярчука був виявлений автомобіль «Тойота Яріс», державний номер-ний знак НОМЕР_1 , водій якого був не пристебнутий ременем безпеки. У водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах ал-коголю з ротової порожнини, нечітка мова і ходьба. Водієві було запропоно-вано пройти огляд на стан вживання спиртних напоїв на місці зупинки транс-портного засобу або у КНП «Хмільницька центральна лікарня», однак, ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду. Також до протоколу про адмініс-тративне правопорушення додані: акт огляду ОСОБА_1 на стан алко-гольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме ал-котестера «Драгер 6810», з якого убачається, що підставою для проведення огляду були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова та ходьба, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду ОСОБА_3 відмовився; направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебу-вання під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Хмільницька центральна лікарня», де також вказано про від-мову ОСОБА_1 від проходження огляду.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення також убача-ється здійснення працівниками поліції технічними засобами відеозапису. Мате-ріали справи містять компакт-диск такого відеозапису, проте в суді апеляційної інстанції виявлено пошкодження диску, що унеможливлює належним чином встановити та дослідити його зміст, перегляд файлів є неможливим.

Апеляційним судом двічі направлялися запити до Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 18 січня та 10 лютого 2022 року з вимогою про надання як доказу копії відеозапису з нагрудної камери поліцейських за фактом складення стосовно ОСОБА_1 адміністративного протоколу. Проте на жоден із вказаних запитів відповідь будь-якого характеру чи безпосередньо но-сій інформації надані не були з невідомих причин.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпо-відальність за керування транспортними засобами особами в стані алкоголь-ного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транс-портним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспорт-ним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з ме-тою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швид-кість реакції.

Враховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, обєктивна сторона цього правопору-шення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкоголь-ного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транс-портними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/ 27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транс-портних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Націо-нальної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спя-ніння згідно з ознаками такого стану. Згідно з пунктом третім розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння паль-ців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних за-собів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя ( пункт шостий розділу І Інструкції ).

Згідно з частинами другою, третьою статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія ( судноводія ) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить вказана вище Інструкція.

Згідно з частиною другою статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможли-вості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку, що має місце у цій конкретній справі, неналежна якість відеофайлів не дозволяє підтвердити чи спростувати обставини, на які вказують письмові докази, та спростувати або ж підтвердити аргументи апеляційної скарги особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а відомості про наявність свідків події в матеріалах справи відсутні, адже такі фактично поліцейськими не залучалися.

Таким чином, протягом судового розгляду справи апеляційним судом вста-новлено, що належні та допустимі докази, які би підтвердили вину ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні, відсутні.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрун-туватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлума-чаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і без-стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про вико-нання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейсь-кого суду як джерело права.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і ос-новоположних свобод щодо обґрунтування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості до-казів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як пра-вило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто та-кими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді впли-нути на результат розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, вина ОСОБА_1 належними та до-пустимими доказами не підтверджена. З огляду на те, що судове рішення не мо-же ґрунтуватися на сумнівах та протиріччях, а також за відсутності у мате-ріалах срави належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які підлягають безсумнівному доведенню, суд приходить до висновку про відсут-ність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пе-редбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про притягнення останнього до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП на задоволення апеляційної скарги підлягає закриттю з під-став, передбачених пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року в адміністративній справі про при-тягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП скасувати, провадження в адміністративній справі № 149/3321/21 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко