Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/2294/21
Провадження № 3/553/68/2022
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави, у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янець-Подільський, громадянина України, працюючого ПП « ОСОБА_1 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

19.08.2021 о 01 год. 14 хв. у м. Полтава по просп. Миру, 18, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CITROEN BERLINGO», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, особа, яка притягується до відповідальності, та її захисник в судове засідання 28.03.2022 не прибули. Про причини неприбуття до суду не повідомили, із клопотанням до відкладення розгляду справи не звертались.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, які були повідомлені про розгляд справи у встановленому законом порядку, суд вказує, що 09.03.2022 захисником особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_3 до суду подана заява з проханням проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі доказами. Причин неприбуття їх в судове засідання 28.03.2022 суду повідомлено не було, клопотань про відкладення розгляду не надходило, з огляду на що, суд визнає можливим відповідно до ст.268 КУпАП проведення судового розгляду у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, на підставі тих матеріалів, що приєднані до справи про адміністративне правопорушення, з врахуванням висловлених ними позицій в судовому засіданні 02.02.2022 та показань свідка.

Під час розгляду справи, будучи присутнім в судовому засіданні 02.02.2022 захисник Якименко В.В. справу прохав закрити провадженням на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 02.02.2022, винним себе не визнав та пояснив, що 19.08.2022 на Половках відмічав свято та вживав алкогольні напої. Після чого зателефонував ОСОБА_4 , з яким товаришує, та попрохав його забрати. ОСОБА_4 приїхав на таксі, після чого сів за кермо його автомобіля та привіз ОСОБА_1 до під`їзду. В цей час до них під`їхали поліцейські і злякавшись він вибіг з автомобіля, ключі від автомобіля залишились у ОСОБА_4 . Так, як ручка дверцят на передньому пасажирському сидінні зламана і двері відчиняються лише ззовні, ОСОБА_1 вибіг з автомобіля через двері водія. Після того його наздогнали патрульні, затримали, привезли у відділок, пройти огляд на місці не пропонували, свідків не залучали. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, оскільки не здійснював керування автівкою, про що неодноразово повідомляв поліцейським.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_4 показав суду, що знайомий з ОСОБА_1 близько п`яти років, вони є друзями. Пізно ввечері йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив його забрати, після чого він приїхав на таксі до останнього, сів за кермо його автомобіля. Під`їжджаючи до під`їзду ОСОБА_1 свідок побачив проблискові маячки, злякався бо забув права і втік, оскільки за керування без посвідчення великий штраф. Потім пішов додому, на місце де залишився автомобіль не повертався. З автомобіля першим вискочив свідок, а за ним ОСОБА_1 , оскільки двері на передньому пасажирському сидінні відчиняються лише з вулиці, так як зламана ручка.

З`ясувавши позицію особи, яка притягується до відповідальності, заслухавши покази свідча, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точку зору їх належності та допустимості, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №146879 від 19.08.2021; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, які знайшли своє відображення у протоколі; поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також записом відеофіксації обставин зупинення транспортного засобу та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, проведеними бодікамерами ВІ0148, 0060, копією постанови серії БАА №131300 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та копією протоколу про адміністративне затримання.

При цьому на наявних відеофайлах зафіксовані обставини зупинення транспортного засобу, спілкування з патрульними поліцейськими та складення протоколу про адміністративне правопорушення. Поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження якого останній в категоричній формі відмовився, пояснюючи відмову тим, що не знаходився за кермом.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вимог п.2.5 ПДР України водій не дотримався, останній керував транспортним засобом, що підтверджується наданим записом, йому пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження якого останній відмовився.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 в частині не керування ним транспортним засобом та показань свідка ОСОБА_4 в цій частині, оскільки вони повністю спростовуються дослідженим записом відеофіксації. Так, згідно з дослідженим записом безпосередньо після зупинки транспортного засобу з державним номером НОМЕР_2 , миттєво з автомобіля через водійські дверцята вийшла лише одна особа, яка почала тікати, та яку одразу почав переслідувати поліцейський. При цьому надаючи пояснення ОСОБА_7 не повідомляв патрульним відомості про особу, яка керувала транспортним засобом, не намагався зв`язатись з нею тощо.

За таких обставин, суд вважає встановленою вину ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих