Справа №449/153/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2022 м. Перемишляни

22.03.2022 року, суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк О.Я., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого, -

ст.124 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

Згідно адміністративного матеріалу, який надійшов на адресу Перемишлянського районного суду Львівської області, ОСОБА_1 , 06.02.2022 р., близько 14 год., 50 хв., керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео», номерний знак « НОМЕР_1 », виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Нісан Прімера», номерний знак « НОМЕР_2 », який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось ДТП і від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання з`явився, свою вину у вчинені правопорушення категорично заперечив та просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з підстав зазначених у поданому запереченні на протокол у справі про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не знайшло свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а наведені відомості про суть правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 не відповідають вимогам закону у зв`язку з наступним.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №170939 від 07.02.2022 р., « ОСОБА_1 , 06.02.2022 р., близько 14 год., 50 хв., керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео», номерний знак « НОМЕР_1 », виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Нісан Прімера», номерний знак « НОМЕР_2 », який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось ДТП і від чого автомобілі отримали механічні пошкодження».

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлюється відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Щодо правового регулювання, то відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1. Правил дорожнього руху (далі ПДР) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється вказаними Правилами.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 1.4. ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно п. 11.1. ПДР України, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається зокрема дорожньою розміткою.

Слід зазначити, що зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.02.2022 р., характеру наявних в автомобілях пошкоджень та відеозапису події з відеореєстратора на компакт диску, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи, вбачається те, що автомобіль марки «Нісан Прімера», номерний знак « НОМЕР_2 », перетнувши осьову лінію проїзної частини дороги, частково виїхавши на смугу зустрічного руху, в`їхав в автомобіль марки «Шевроле Авео», номерний знак « НОМЕР_1 », який повністю виїхав на смугу свого руху, після закінченого маневру повороту ліворуч.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа № 5-18кс14).

У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розташування та характер пошкоджень на автомобілях, свідчать про відповідність пояснень ОСОБА_1 , щодо руху транспортних засобів, під його керуванням та керуванням гр. ОСОБА_2 , обставинам дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене інспектором патрульної поліції, з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, зроблено помилковий висновок про настання наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів з вини ОСОБА_1 , що і спростовується вищенаведеними доказами.

Інших доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 , не було дотримано вимоги пункту 16.11 ПДР України отримано не було. Як зі схеми наслідків ДТП, наявного відеозапису, так і самого протоколу про адміністративне правопорушення такий висновок зробити не можливо.

Таким чином суд встановив, що відомості про обставини вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №170939 від 07.02.2022 р., не відповідають фактичним обставинам справи.

Порушень пункту 16.11 ПДР України ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Отже, коли вина особи не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, сумніви щодо обвинуваченої особи слід тлумачити на її користь.

Досліджуючи всі наявні докази, суддя надавши їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступені спростування обставин, що характеризують діяння ОСОБА_1 , прийшов до висновку про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За наведених обставин, при відсутності достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважаю, що останній не підлягає адміністративній відповідальності внаслідок відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 283, 284, КУпАП ,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Гуняк Олександра Ярославівна