КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/1112/2022 Суддя-доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Голуб С.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Угорщини, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №213125 12 листопада 2021 року приблизно о 22 год. 10 хв. біля буд. № 4 по вул. Ревуцького в м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 02 лютого 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Одночасно зі зверненням до суду з апеляційною скарго, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у даній справі. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що представник скаржника ознайомився з матеріалами справи 29 грудня 2021 року, однак копію постанови суду було отримано лише 09 січня 2022 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції скаржником було подано апеляційну скаргу, шляхом направлення на електронну адресу суду першої інстанції з двома вкладеннями: апеляційна скарга з додатками у форматі PDF та ЕЦП у форматі p7s.

Однак, постановою Київського апеляційного суду від 13 січня 2022 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала у зв`язку з тим, що апеляційна скарга не була підписана апелянтом, у тому числі й за допомогою електронного цифрового підпису. Вказану постанову суду апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 , ні його представник не отримували, про її існування стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що така постанова суду апеляційної інстанції є незаконною, так як судом було безпідставно повернуто вперше подану апеляційну скаргу.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з такого.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Проте, відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на подачу скарги, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова була винесена Дарницьким районним судом міста Києва 24 грудня 2021 року.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Расторгуєв О.В. 29 грудня 2021 року ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 8).

10 січня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва було зареєстровано апеляційну скаргу у даній справі, яка надійшла на електронну адресу суду, що підтверджується вхідним штампом суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 січня 2022 року апеляційну скаргу, яка була направлена на електронну адресу суду першої інстанції 09 січня 2022 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Расторгуєвим О.В., була повернута особі, яка її подала у зв`язку з тим, що апеляційна скарга не підписана особою, яка її подає, в тому числі й за допомогою електронного цифрового підпису.

02 лютого 2022 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Расторгуєвим О.В. повторно подана апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції від 24 грудня 2021 року, однак поза межами строку на апеляційне оскарження.

Так, відповідно до положень ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня винесення постанови, тобто перебіг строку на апеляційне оскарження постанови суду у даній справі розпочався з 24 грудня 2021 року та закінчився 04 січня 2021 року, з урахуванням того, що останній день строку припав на вихідний день.

Відповідно, навіть звертаючись з апеляційною скаргою вперше скаржником було пропущено строк на апеляційне оскарження.

Твердження скаржника про те, що постанова суду апеляційної інстанції від 13 січня 2022 року про повернення апеляційної скарги є безпідставною та надуманою не може бути оцінено судом апеляційної інстанції під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки постанова Київського апеляційного суду від 13 січня 2022 є чинною та до повноважень суду апеляційної інстанції не входить перевірка законності підстав для повернення вперше поданої апеляційної скарги. До компетенції суду апеляційної інстанції належить виключно з`ясування наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження під час звернення до суду з повторно поданою апеляційною скаргою.

Так, заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження скаржник оперує загальними фразами, не зазначаючи при цьому ні дати коли саме йому стало відомо про повернення вперше поданої апеляційної скарги, ні будь-яких інших обставин, які б безумовно свідчили про наявність поважних причин пропуску такого строку.

Окрім того, стверджуючи, що вперше подана апеляційна скарга була підписана за допомогою електронного цифрового підпису не надає суду доказів, що скаржник звертався до суду з метою з`ясування обставин чому судом першої інстанції під час реєстрації апеляційної скарги не було перевірено наявність електронного цифрового підпису та чому не було роздруковано протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Так, пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. Електронний цифровий підпис використовується в автоматизованій системі документообігу суду для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Суд апеляційної інстанції не уповноважений з власної ініціативи збирати докази на підтвердження обставин, що зазначені скаржником в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, після подання апеляційної скарги вперше скаржник жодним чином не цікавився про хід розгляду його апеляційної скарги, як і не звертався із заявами про отримання копії постанови суду ні першої інстанції, ні апеляційної інстанції.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що інформація щодо результатів судового розгляду є загальнодоступною та кожен може ознайомитися з інформацією щодо розгляду справи на сайті судової влади, а зі змістом ухваленого судового рішення - на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року, яким би не була надана оцінка судом апеляційної інстанції, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначено, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.

Окрім того, юридична необізнаність з чинним законодавством України не може бути визнана як поважна причина пропуску строку, оскільки ознайомлення зі змістом правових норм, які регулюють різні сфери правовідносин між учасниками суспільства, покладається саме на громадян та на їхню правову свідомість.

При цьому слід зауважити, що розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, тобто в період з 24 грудня 2021 року по 04 січня 2022 року включно, або в десятиденний строк з моменту отримання копії оскаржуваної постанови суду, подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, суду не надано.

Подання апеляційної скарги, яка не відповідала вимогам КУпАП, не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Будь-яких обставин, які б позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня прийняття постанови, апелянтом не наведено.

Отже, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови суду слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Угорщини, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП України повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб