ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Боднарюка К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Боднарюка К.В., на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 лютого 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою районного суду ОСОБА_1 визнаний судом винуватим за те, що він 14 листопада 2021 року о 23 год. 20 хв. в с. Карапчів Чернівецького району Чернівецької області, в порушення п.2.9 ПДР керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову адвокат Боднарюк К.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду, щодо його довірителя, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що постанова районного суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконно та необґрунтованою.

ЄУНСС: 715/2844/21

Провадження: №33/822/167/22 Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Зокрема, вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відображає всіх обставин справи та не відповідає вимогам ст.266 КУпАП. На думку апелянта, в матеріалах справи відсутні письмові пояснення його довірителя, відсутня інформація щодо попереднього огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відсутні відомості про відсторонення правопорушника від керування транспортним засобом.

Більш того, вважає, що матеріали провадження не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 14.11.2021 р. за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 як під час складання проколу про адміністративне правопорушення вказував працівникам поліції, що він не керував автомобілем, так і в суді першої інстанції підтвердив вказані обставини.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься інформація про долучення до нього безперервного відеозапису, що є порушенням закону.

Крім того, на відеозаписі, який навий в матеріалах справи чітко видно відсутність факт керування його довірителем чи момент зупинки транспортного засобу.

Тому вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення такого правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Боднарюка К.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, перевіривши їхні доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог районний суд, розглядаючи дану справу, у повній мірі не дотримався.

Відповідно до п.2.9 Правил Дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом (водій).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись або перебував у рухомому стані.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№454703 від 15.11.2021 р. (а.с.1), ОСОБА_1 14.11.2021 р. о 23 год. 20 хв. в с. Карапчів Чернівецького району Чернівецької області керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяінннія (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нерозбірлива мова). Згідно з висновком КНП Глибоцької ЦРЛ № 660 від 15.11.2021 р. ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяінннія. Огляд проводився у встановленому законом порядку.

Однак, такі відомості не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема в суді першої інстанції, ОСОБА_1 свою вину не визнав у вчиненні цього правопорушення та пояснив, що в той вечір він разом з друзями перебували у транспортному засобі біля свого будинку.

Автомобіль був припаркований на узбіччі дороги. В той час до них під`їхав автомобіль патрульної поліції. Після чого поліцейські підішли до них запросили його в службовий автомобіль та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. На що він відмовився та заперечив факт керування даним транспортним засобом і вказав, що на час прибуття працівників поліції автомобіль перебував у нерухомому стані. Підтвердив, що працівники поліції доставили його до медичного закладу, де він виконував різні фізичні вправи.

Такі пояснення ОСОБА_1 не спростовані жодним доказом, наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Так, в матеріалах справи про адміністративне наявний відеозапис подій, які мали місце з 14.11.2021 р. по 15.11.2021 р., з якого видно, що автомобіль патрульної поліції, рухаючись по сільській місцевості заїхавши в провулок проїжджає припаркований на узбіччі т/з «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де через декілька десятків метрів розвертається та під`їжджає до нього і зупиняється. Після чого працівник поліції підходить до припаркованого автомобіля, а далі на відео видно, як працівники поліції спілкуються на вулиці з ОСОБА_1 .. Після чого останній був доставлений до медичного закладу.

Таким чином відеозапис подій не підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це вказував районний суд в своєму рішенні.

Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем марки т/з «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та надання можливості керування цим транспортним засобом іншій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, як того вимагає ч.7 ст.266 КУПАП, що в даному випадку прямо суперечить вимогам закону та ставить під сумнів законність складеного протоколу та викладених у ньому обставин.

Крім цього апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений працівником поліції не відповідає вимогам закону.

Так, ч.1 ст.256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій,складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення,суть правопорушення,нормативний акт,який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи а саме, постанови суду першої інстанції, що ОСОБА_1 визнаний винуватим за те, що він в порушення п.2.9 ПДР керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, як зазначено у протоколі, що ОСОБА_1 керував т/з з ознаками алкогольного сп`яніння, що містить ознаки порушення п.2.5 ПДР України.

Тобто порушення вимог п.2.9. ПДР України, яке ставилося у провину ОСОБА_1 не відповідає викладеній у протоколі суті правопорушення. Так як і не містить даний протокол інших можливих порушень водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, які би могли стати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним

у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення на погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, давати оцінку наявності чи відсутності у діях ОСОБА_1 інших порушень Правил дорожнього руху, які не ставились у провину, суд позбавлений можливості, оскільки це суперечитиме як вимогам національного законодавства, так і стандартам, встановленим Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст.252 КУпАП апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№454703, складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

Крім того, апеляційним судом досліджено висновок щодо результатів медичного огляду, який наявний у матеріалах справи та нібито доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 15.11.2021 р. (а.с.3) встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, як вбачається з дослідженого відеозапису подій, лікар- нарколог встановив такий діагноз на підставі вимірювання в обстежуваного пульсометром серцебиття та рівня кисню. Однак, на відео відсутні дії, де лікар використовує спеціальний технічний засіб для встановлення в обстежуваної особи стану алкогольного сп`яніння.

Отже, можна прийти висновку, що лікар не вчинив всіх дій і належним чином не провів огляд в обстежуваного, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735 та ст.266 КУпАП, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що вказаний висновок є неналежним доказом.

Районний суд при розгляді справи не звернув уваги на вищевказані недоліки, в зв`язку з чим прийняв поспішне рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Суд вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За вказаних обставин, письмові докази не можна визнати належними у даній справі, оскільки не доводять «поза розумним сумнівом» винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, однак достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, поки її вину не буде доведено у законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Боднарюка К.В, діючого в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький