ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9514/21 Номер провадження 33/814/121/22Головуючий у 1-й інстанції Малтиз А. В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2021 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 454,00 грн судового збору в дохід держави.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 28 вересня 2021 року біля 23 год.10 хв. в м. Кременчуці по вул. Європейській, буд. 82 він керував транспортним засобом HYNDAI ELANTRA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою газоаналізатора «драгер» та у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на те, що її прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що від проходження огляду у встановленому законом порядку він не відмовлявся, а тому зазначені у протоколі обставини не відповідають дійсності.

Вказував, що працівники поліції безпідставно його зупинили, пояснивши, що причиною зупинки є орієнтування від невідомих осі, які вказали, що він керує автомобілем без документів.

Також працівники поліції повідомили йому про ще дві інші причини зупинки.

Факт керування транспортним засобом апелянт не заперечує.

Зазначав, що на місце його зупинки прибуло декілька екіпажів патрульної поліції, працівники якої постійно здійснювали на нього психологічний тиск щодо необхідності проходження огляду, а також акцентували увагу на тому, що він нібито відмовляється від його проходження.

Зауважує, що у нього не було ніяких ознак сп`яніння.

На пропозицію проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він погодився але у присутності адвоката.

Також зазначав, що на місце зупинки було запрошено двох осіб, дані яких не встановлювали. В їх присутності на пропозицію працівників поліції пройти огляд на місці зупинки він дав згоду пройти огляд в присутності адвоката.

В подальшому в присутності даних двох осіб працівники поліції не пропонували йому пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі після його відмови від проходження огляду на місці зупинки, що є порушенням законодавства, зокрема вимог ст.266 КУпАП.

Також звертає увагу суду, що паперовий носій направлення його на огляд в медичний заклад, який приєднано до справи, фактично було виготовлено зовсім в інший час, а не після його відмови від проходження огляду на місці зупинки в присутності двох свідків та не було йому вручене, тому такий документ є незаконним.

Також це направлення на медичний огляд датоване 29 вересня 2021 року о 00 год. 10 хв., а відповідно до записів камер працівників поліції 29 вересня 2021 року об 00 год. 21 хв. запросили двох свідків на місце зупинки транспортного засобу.

Ураховуючи викладене прохав постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того на адресу апеляційного суду ОСОБА_1 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його захисника Склярова М.М., прохав справу розглянути за наявними в ній матеріалами справи. Від виклику у судове засідання та допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та працівника поліції Заплатинського М.О. відмовився.

Також ОСОБА_1 надіслав пояснення у яких підтримав доводи апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, пояснення ОСОБА_1 та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту поліцейського.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №123549 від 29 вересня 2021 року складеного поліцейським взводу 1 роти 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержантом поліції Заплатинським М.О. вбачається, що 28 вересня 2021 року о 23:10 год. в м. Кременчук по вул. Європейській, буд. 82 водій ОСОБА_1 керував авто HYNDAI ELANTRA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою газоаналізатора «Drager» та у медичному закладі КП «ПОЦТЗ ПОР» водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

З рапорту поліцейського взводу 1 роти 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержанта поліції Заплатинського М.О. вбачається, що екіпажем Залік 152 було помічено автомобіль HYNDAI ELANTRA д.н.з. НОМЕР_1 водій якого порушував ПДР.

В подальшому водієві оголосили про виявлення у ознак алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager» та у медичному закладі КП «ПОЦТЗ ПОР» на що останній відмовився у присутності двох свідків.

Проте у цьому рапорті не зазначено які саме вимоги ПДР України було порушено водієм автомобіля HYNDAI ELANTRA д.н.з. НОМЕР_1 , що ставить під сумнів законність його зупинки.

Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції не враховано приписи ст. 35 Закону України Про Національну поліцію , якою передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави для такої зупинки.

Також до матеріалів справи долучено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №762757 від 29 вересня 2021 року відповідно до якої ОСОБА_1 28 вересня 2021 року о 23:10 год. в м. Кременчуці по вул. Європейська, 82 керував ТЗ, що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання, чим порушив п. 31.3а ПДР України.

Таке правопорушення з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено про те, що на його автомобіль є орієнтування про те, що він керує автомобілем без відповідних документів.

Однак матеріали справи не містять інформації щодо орієнтування на транспортний засіб HYNDAI ELANTRA д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 .

Таким чином обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 нього Кодексу.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи викладене приходжу до висновку, що підстав для перевірки особи на стан сп`яніння у поліції не було, так як дана вимога не грунтувалася на законі, особа не порушила правила дорожнього руху та не мала намір їх порушувати в розумінні статті 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Судом першої інстанції проігноровано та порушено загальні засади судового провадження, зокрема, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

За таких обставин належних, допустимих та об`єктивних доказів, що свідчили б про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль