1Справа № 335/934/22 3/335/603/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої адміністратором нічного клубу „ІНФОРМАЦІЯ_2", яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2022 року в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 675354 від 30.10.2021 року вбачається, що 30.10.2021 року о 22-21 адміністратор нічного клубу „ІНФОРМАЦІЯ_2" ОСОБА_1 , за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 2Г, не припинила підприємницьку діяльність, чим порушила карантинні обмеження встановлені постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 року, п.п. 1 п. 3-5.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, її захисником - адвокатом Кокіним А.Ж. подані письмові заперечення, згідно до яких, ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем, а також, в матеріалах справи відсутні докази здійснення нею господарської діяльності в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а її працевлаштування на посаді адміністратора у даному кафе не підтверджує наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не може нести відповідальності за діяльність вказаного кафе та її роботодавця, просить провадження по справі закрити у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності та відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно, об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що органи влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти в межах, порядку і спосіб визначений законами України.

Статтею 256 КУпАП визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зокрема має бути зазначено дата і місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища та адреси свідків правопорушення.

Особа, яка складає протокол зобов`язана відповідно до ст. 1 ст. 256 КУПАП України внести до протоколу серед іншого суть адміністративного правопорушення: об`єкт, суб`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторона, тобто хто вчинив, які саме вчинив дії, їх кваліфікуючі ознаки, наявність умислу.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає порушення правил щодо карантину людей, санітарно- гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано по ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме, остання, як адміністратор не припинила підприємницьку діяльність, чим порушила карантинні обмеження, встановлені п.п. 1 п. 3-5 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення в протоколі обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Жоден з пунктів зазначеної постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року не встановлює обов`язку, як адміністратора, продовжувати чи припиняти підприємницьку діяльність.

Слід зазначити, що відповідно до підпункту 1 п. 3-5 Постанови Кабінету Міністрів України КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, яка діяла на час складання відносно мене протоколу про адміністративні правопорушення, на території регіонів, на яких установлений "червоний" рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Тобто, вказана норма Постанови Кабінету Міністрів України КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, може нести виключно суб`єкт господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2 ст. 55 ГК України).

ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем, а також, в матеріалах справи відсутні докази здійснення останньою господарської діяльності в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а її працевлаштування на посаді адміністратора у даному кафе не підтверджує наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вона не може нести відповідальності за діяльність вказаного кафе та мого роботодавця.

Також у протоколі серії ВАБ № 675354 від 30.10.2021 року відсутні відомості про свідків правопорушення, та понятих, у присутності яких цей протокол було складено.

Як випливає з матеріалів справи, у протоколі відсутні всі його обов`язкові складові, що виключає його відповідність вимогам ст. 256 КУпАП.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява N 16347/02), п. 1 резолютивної частини рішення "Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява N 17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її. а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б підтверджували порушення мною карантинного режиму.

З огляду на викладене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 був порушений карантинний режим, введений Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», та зважаючи на те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, суддя дійшов висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 275-280, 283-287 КУпАП КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В.Геєць