ПОСТАНОВА

Іменем України

23.03.2022 Справа №607/3946/22

Провадження № 3/607/2293/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

21.03.2022 на розгляд судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306629 від 20.03.2022 зазначено, що 20.03.2022 о 16 год. 28 хв. на автодорозі М-19 «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече» 316 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «КІА» моделі «Soul», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час здійснення обгону транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , не переконався в тому, що після обгону зможе не створюючи перешкод транспортному засобу, який він обганяє, повернутись на займану смугу, чим примусив водія ОСОБА_2 різко змінити швидкість та напрямок руху, щоб вжити заходів щодо забезпечення особистої безпеки та уникнення дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.2 (г) Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватим себе у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що здійснював керування транспортним засобом та вирішив здійснити маневр обгону. Зауважив, що на момент обгону на ділянці дороги була нанесена переривчаста лінія дорожньої розмітки, а на зустрічній смузі для руху не було попутних транспортних засобів. За таких обставин він здійснив обгін транспортного засобу та повернувся у свою смугу руху. При цьому водій транспортного засобу, який він обганяв, не подавав жодних звукових сигналів, які б свідчили про те, що під час обгону він міг створити аварійну обстановку. У подальшому під час проїзду повз поліцейський пост він був зупинений працівниками територіальної оборони. Також до посту під`їхав автомобіль, який він обігнав та який мав державні номерні знаки синього кольору, тобто це був службовий автомобіль органу поліції. З урахуванням пояснень водія цього автомобіля працівники патрульної поліції склали відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол, хоча він і не вчинив адміністративне правопорушення. Вказав, що не погоджувався з обставинами, викладеними у протоколі, та зазначав, що не порушував Правил дорожнього руху. Жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення йому надано не було.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов такого висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 14.2 (г) Правил дорожнього руху України визначає, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, полягає, зокрема у порушенні правил обгону, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусило інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306629 від 20.03.2022 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 14.2 (г) Правил дорожнього руху України, яке полягало у тому, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «КІА» моделі «Soul», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час здійснення обгону транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , не переконався в тому, що після обгону зможе не створюючи перешкод транспортному засобу, який він обганяє, повернутись на займану смугу, чим примусив водія ОСОБА_2 різко змінити швидкість та напрямок руху, щоб вжити заходів щодо забезпечення особистої безпеки та уникнення дорожньо-транспортної пригоди .

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, працівниками поліції долучено: рапорт Щурко М.Б. від 20.03.2022; пояснення ОСОБА_2 від 20.03.2022; довідку Управління патрульної поліції в Тернопільській області від 21.03.2022.

Разом з тим зі змісту вказаних вище документів не вбачається, що ОСОБА_3 під час обгону створив перешкоди транспортному засобу, який він обганяв, що примусило інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Зокрема, долучені пояснення ОСОБА_2 від 20.03.2022 та рапорт ОСОБА_4 від 20.03.2022 не узгоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306629 від 20.03.2022. Так, у своєї поясненнях ОСОБА_2 вказував про те, що водій транспортного засобу марки «КІА» моделі «Soul», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався на великій швидкості та здійснив перетин подвійної суцільної смуги. Однак про такі обставини не було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_2 , який надавав такі пояснення, не був особою, попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Так само з рапорту ОСОБА_4 від 20.03.2022 вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував свою вину та вибачився перед водієм транспортного засобу, обгін якого він здійснив. Разом з тим у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 зазначав про те, що не здійснював порушення, а постанова складена без фактичних підстав для її винесення.

Вказані вище обставини свідчать про те, що долучені документи містять ряд неточностей та суперечать один одному. На противагу цьому пояснення, надані ОСОБА_1 у судовому засіданні, є логічними та послідовними, а також узгоджуються з зауваженнями, зазначеними ним в адміністративному протоколі.

Жодних інших доказів, як то пояснення свідків, запис з відеореєстратора тощо, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення, судді не надано.

При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного суддею встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суддя доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При цьому суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 9, 40-1, 122, 245, 247, 251-252, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська