Номер провадження: 33/813/187/22
Номер справи місцевого суду: 522/3802/21
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Дубрянської Н.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З вищезазначеного протоколу про адміністративне порушення серія ДПР18 №190806 вбачається, що 16.02.2021 о 00 годині 45хвилин, у м. Одесі по вул. Сегедській,2 будучи учасником ДТП, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Carіsma» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» ARCE 0209 в присутності двох свідків. Проба позитивна 1,59 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 пп. а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що інспектор при складанні протоколу не керувався жодними доступними доказами, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що протокол серія ДПР18 №190806 16.02.2021 був складений безпідставно. Працівниками поліції порушено вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису. У матеріалах відсутній запис з відео реєстратора за проміжок часу з 00:40:16 годин по 00:44:32 години 16.02.2021 та з 00:54:47 години по 01:05:54 години 16.02.2021, що вказує на те, що відеозйомка велась не безперервно. Суд не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. Надані органом поліції матеріали є недостатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 . Наведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості ОСОБА_1 . Суд не з`ясував повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи, не встановив чи було вчинено правопорушення та чи винна особа у його вчинені, не дослідив наявні в справі докази, не надав їм належної правової оцінки та не прийняв мотивоване законне рішення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення скаржника та його адвоката, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративного правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова суду повинна бути законною і обґрунтованою.

ОСОБА_1 не оскаржує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, натомість посилається на відсутність доказів керування ним транспортного засобу «Mitsubishi Carіsma» д.н.з. НОМЕР_2 , тому відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №190806 від 16.02.2021 за ст.130 КУпАП, 16.02.2021 о 00 годині 45хвилин, у м. Одесі по вул. Сегедській,2 будучи учасником ДТП, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Carіsma» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» ARCE 0209 в присутності двох свідків. Проба позитивна 1,59 проміле.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Від проходження огляну з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не відмовився.

Відповідно до матеріалів справи відсутні будь-які сумніви в тому, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №190806 від 16.02.2021; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом та роздруківкою алкотестера «Драгер 6810», результат огляду 1,59 % проміле.

Апеляційний суд відхиляє доводи про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки зазначене спростовується показаннями свідків.

Свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи. При цьому, дані свідки лише засвідчують факт вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди. Обидва свідки у своїх письмових поясненнях вказали, що водій сірого автомобіля «Mitsubishi», здійснив наїзд на пам`ятник та залишив машину та детально описали одяг водія, що повністю узгоджується з переглянутими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Що стосується відмови судом першої інстанції в задоволенні клопотання про прийняття до розгляду пояснення ОСОБА_4 то вони також не можуть слугувати підставою для скасування постанови, оскільки до матеріалів долучено відеозапис, який відтворює обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Жодні відомості про те, що ОСОБА_4 міг вважатися хоча б свідком подій у справі відсутні, про керування автомобілем ОСОБА_4 . ОСОБА_1 під час складання протоколу працівникам поліції не заявлялось.

Крім того, допит свідка ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції не спростовує висновків суду, оскільки його пояснення мають неконкретний характер щодо обставин справи, суперечать письмовим доказам та відеоматеріалам у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі та в поясненнях різняться посадові особи, яким здійснювалось оформлення протоколу і відбір пояснення суд не бере до уваги, оскільки обидві особи уповноваженні на здійснення відповідних дій та Інструкцією не передбачено вимоги щодо оформлення матеріалів адміністративного правопорушення лише одною конкретною особою.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Щодо посилання апелянта на неналежність доказів, а саме запису з нагрудних камер поліцейських, то доводи про небезперевність запису як підставу для визнання запису неналежним доказом до уваги не приймається, оскільки відсутність відеозапису під час зупинки транспортного засобу, не робить його недостатнім.

Судова практика виходить з стандарту доведення вини «поза розумним сумнівом», який означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Зважаючи на викладене, підстави для скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова