Справа №: 339/214/21
Провадження №: 3/0343/48/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Керніцького І.І.,

секретаря Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, яка надійшла з Болехівсього міського суду Івано-Франківської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП,

з участю: захисника адвоката Малетина А.Я.,

особи яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Долинського районного суду надійшла справа з Болехівсього міського суду Івано-Франківської області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458020 від 04.07.2021, вбачається, що ОСОБА_1 04.07.2021 о 19 год. 50 хв. в с.Тисів по вул.Грушевського,143, керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по заду і при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Також згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458019 від 04.07.2021, ОСОБА_1 04.07.2021 о 19 год. 50 хв. в с.Тисів по вул.Грушевського,143, керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова слів, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ДРАГЕР 6820, та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання від захисника адвоката Малетина А.Я. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , поступило письмове клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Клопотання мотивує тим, що зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 458019 від 04.07.2021, ОСОБА_1 категорично не згідний, вважаю що він був безпідставно та необгрунтовано складений інспектором поліції з грубим порушенням норм ст.256 КУпАП, зі слів зацікавлених осіб, яких в протоколі названо свідками.

Щодо дійсних обставин справи зазначає, ОСОБА_1 було побито, про що він вказав на відео в 20:33 год, про те, що останній автомобілем не керував, зазначено ним на відео в 20:48 год., 20:50 год.

З самого протоколу вбачається, що він складений зі слів зацікавлених осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ще й з виправленнями, час складання 20:15 год, а початок самого відео 20:33:19, направлення на медичний огляд виписано 20:33 год, пояснення зацікавлених осіб-свідків даються в 20:47.

Поліцейський патрульної поліції, як видно на відео, в 20:47 год почав вимагати, щоб ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, не пояснивши в зв`язку з чим проходити та не в казав в якому лікувальному закладі.

При цьому, звертає увагу, що долучений поліцейськими відеозапис є не повним, не відображає всю послідовність подій, до адміністративних матеріалів долучено тільки ті частини, що вигідні для працівників поліції, а фрагмент, де його били і забрали телефон відсутні.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненених правопорушеннях не визнав.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Малетин А.Я. в судовому засідання клопотання про закриття провадження по справі підтримав з підстав, зазначених в ньому.

Допитаний в судовому засідання в якості свідків ОСОБА_4 , який є братом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснив, що він приїхав цією машиною в м.Болехів до магазину в якому працює його дружина. Мав забрати брата. Автомобіль залишив там. Він пішов на кладовище. Йому зателефонував брат і повідомив, що хтось заїхав в його машину. Коли він підійшов то іншого автомобіля вже не було. Поліцейські повідомили, що склали протокол на його брата. В брата забрали мобільний телефон. Телефон був в батька ОСОБА_5 . Брат повідомив, що його та ОСОБА_6 бив потерпілий. Брат не міг керувати автомобілем, оскільки ключі були в нього. На автомобілі були сліди пошкодження, на задньому бампері зліва.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказав, що 04.07.2021 він ішов, повертався додому в с.Тисів, і зайшов в магазин, де зустрів ОСОБА_7 . З ним вони поговорили та випили спиртного. Коли вийшли на вулицю, почули звук удару. ОСОБА_8 сказав, що напевно ударили автомобіль, і пішов дивитися, він пішов за ним. Коли вони хотіли підійти ближче, до нього підбіг невілдомий хлопець і вдарив його в обличчя. Він впав та втратив свідомість. ОСОБА_7 також били. Його відлили водою і ОСОБА_9 повіз його до дому.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, покази допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них документи, прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного:

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, окрім протоколу серії ДПР18 № 458019 від 04.07.2021, суду також надано: Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 , ознак алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка вимова, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с.11); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в Долинську ЦРЛ від 04.07.2021, відповідно до якого від огляду відмовився (а.с.14), письмові пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 04.07.2021 (а.с.12,13).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Як зазначив захисник адвокат Малетина А.Я. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Тому доказуванню підлягає, серед іншого, й факт керування особою транспортним засобом.

Відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів.

У відповідності до п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом, це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом, в розумінні визначення поняття керування, передбаченого у вказаних вище нормативно-правових актах.

Судом досліджено відеозапис, який міститься на оптичному диску в матеріалах справи, на якому зображено дата: 04.07.2021, час: 20:32, де ОСОБА_1 відмовляється назвати свої особисті дані та пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, сидить біля машини з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Відмовляється від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, який складено до того, як пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, дані в який вносились зі слів посторонніх осіб. Відмовляється від дачі пояснення. Поліцейський не представляється. Не має закінчення відео.

Отже, самі запис містить відомості про те, що ОСОБА_1 сидить біля машини. Записи не містить однозначних фактичних даних, які б підтверджували факт керування транспортним засобом саме ним.

Відеозапис містить відомості тільки про те, що ОСОБА_1 відмовляється назвати свої особисті дані та пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, сидить біля машини з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та поліцейськими не зафіксовано моменту руху транспортного засобу, що також свідчить про відсутність доказів, які би підтвердили, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

При цьому, оглядом відеозаписів не виявлено жодного моменту, на якому б було зафіксовано рух транспортного засобу або факт керуванням ОСОБА_1 чи знаходження останнього безпосередньо за кермом автомобіля о 19:50 год 04.07.2021, як про це зазначено в протоколі, а тільки вбачається, що працівники поліції, приїхавши на виклик зафіксували, що транспортний засіб не рухається, біля якого знаходився ОСОБА_1 .

Таким чином, за результатами огляду відеозапису, доданими працівниками патрульної поліції до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що обставини події, які зафіксовані на відео не відповідають обставинам, викладеним у адміністративному протоколі.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458019 від 04.07.2021 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 доказів не встановлено, поза розумним сумнівом, що саме він керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ст.124 КУпАП, яка також ставиться у вину ОСОБА_1 , встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458020 від 04.07.2021, вбачається, що ОСОБА_1 04.07.2021 о 19 год. 50 хв. в с.Тисів по вул.Грушевського,143, керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по заду і при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України, заа що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.1).

До матеріалів справи додано схему місця ДТП від 04.07.2021, на якій зображено місце розташування автомобілів DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , та VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , проведено відповідні заміри розташування транспортного засобу, які відображено на схемі. Також в схемі зазначені механічні пошкодження автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT: задня права дверка, і DAEWOO LANOS: задній бампер із лівої сторони. Дана схема підписана ОСОБА_12 ( а.с. 2).

Як вбачається з клопотання захисника, автомобілем ОСОБА_1 не керував.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем не підтверджується також доданим до матеріалів справи відеозаписом.

Обов`язковою ознакою об`єктивного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Як встановлено судом під час розгляду справи, ОСОБА_1 автомобілем не керував, не був його пасажиром, та відповідно не був учасником дорожнього руху. Тому його дії не охоплюються об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того Верховний суд у постанові від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а висловив правову позицію, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом вище зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Подані до суду матеріали не містять об`єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрити.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 9, 221, 247, 251, 252, 256, 266, 268, 277-2, 280, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.І.Керніцький