П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника адвоката Бухтоярової О.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої баристою у кафе «Тотем», за ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №802969 від 24.12.2021 року вбачається, що 24.12.2021 року близько 16 год. 20 хв. у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, проспект Свободи, 35, ОСОБА_1 допустила відвідувача без наявності документа про вакцинацію, чим порушила вимоги п.п.11 п.3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1ст.44-3 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Бухтоярова О.В. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисної складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 є не є суб`єктом господарювання. Подала відповідне письмове пояснення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєні інкримінованого їй правопорушення не визнала, підтримала позицію свого захисника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма права є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Таким нормативним актом у протоколі про адміністративне правопорушення визначено п.п.11 п.3 Постанови КМУ№1236«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якого у разі встановлення жовтого рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, суб`єктом правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , може бути лише суб`єкт господарювання. В наданих суду матеріалах відсутні дані про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання або відповідальною особою.

За таких обставин ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, яка здійснює діяльність, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, а отже, у неї відсутні жодні організаційно-розпорядчі функції щодо організації роботи закладу громадського харчування.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Вказане положення знайшло своє відображення й у КУпАП, за змістом статті 7 якого ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи викладене, суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.44-3 КУпАП, при цьому суддя не має права відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суддя вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ст.284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 280, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити в порядку п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Олена ГОЛЯНА