Провадження № 33/4808/128/22
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Жируна Р.М.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , що не працює, ІПН НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, за таких обставин.

Так, 19 листопада 2021 року о 05 год. 29 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Довженка, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, медичний огляд проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, такий стан підтверджується висновком медичного закладу № 789 від 19 листопада 2021 року. Порушив вимоги п.п. 2.9.а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження по справі, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права внаслідок спрощеного підходу до розгляду, без надання апелянту можливості надати пояснення в суді першої інстанції, без допиту свідків, без надання правової оцінки наявним у справі доказам. Апелянт вважає, що протокол є неналежним доказом його вини, оскільки складений з грубим порушенням діючого законодавства, й виклад правопорушення не відповідає фактичним обставинам події. Вказує на те, що причиною його зупинки стало те, що задній номерний знак на його транспортному засобі не освітлювався, на що вказував поліцейський, й після усунення вказаної поломки, працівник поліції почав світити ліхтариком в очі й стверджувати, що апелянт перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Апелянт стверджує, що працівники поліції позбавили його права скористатись послугами захисника, заявивши, що вони не будуть чекати приїзду захисника, оскільки не зобов`язані цього робити, після чого його силою посадили до автомобіля патрульної поліції й відвезли в медичний заклад, незважаючи на те, що він погоджувався пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Вказує, що в медичному закладі працівники поліції також не надали йому можливості скористатись послугами захисника, хоча він на цьому наполягав. Звертає увагу, що відеозаписом не зафіксований факт пропозиції з боку працівників поліції проходження тесту на стан сп`яніння, відсутнє в матеріалах справи направлення на огляд до медичного закладу, відсутні відомості про прилад «Драгер», зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. Апелянт наголошує на фрагментарності відеозаписів, що, на його думку, свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказу. Вказує на відсутність свідків при складанні протоколу. Вказані порушення, на думку апелянта, свідчать про недійсність огляду, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП. Апелянт стверджує, що суд не надав йому можливості надати свої докази та аргументи, а також надати час для підготовки до захисту та скористатись юридичною допомогою. Апелянт наголошує на тому, що суд не має права виходити за межі обвинувачення, інакше цим він перебирає на себе функцію сторони обвинувачення. Вказує на те, що у справі відсутні документально підтверджені докази повноважень працівників поліції. Вважає, що пропозиція пройти огляд за відсутності направлення та акту огляду на стан сп`яніння, є, на думку апелянта, неналежною, також поліцейські не проінформували апелянта про порядок такого огляду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Жирун Р.М., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Захисник Жирун Р.М. просив проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду захисник Жирун Р.М. підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши доводи захисника Жируна Р.М., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, встановлено, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2021 року серії ААБ № 289590 (а.с. 1); копією постанови на накладення адміністративного стягнення від 19 листопада 2021 року серії БАА № 929415(а.с. 3); висновком № 789 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 19 листопада 2021 року (а.с. 2); даними з відеозаписів, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 5) та іншими.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення по справі, є належними та допустимими. Відповідно відсутні сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2021 року серії ААБ № 289590 (а.с. 1)19 листопада 2021 року о 05 год. 29 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Довженка, 11, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, такий стан підтверджується висновком медичного закладу № 789 від 19 листопада 2021 року. Цим порушив вимоги п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором зводу № 1 роти № 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Синіновичем С.П., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 .

В протоколі ОСОБА_1 надав такі пояснення: «Погоджуюся».

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

У протоколі відносно ОСОБА_1 чітко сформульовано суть порушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги щодо змісту протоколу не містять приписів про необхідність внесення в нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, що долучений до нього як доказ.

Також, згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є.

Зауважую, що поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, однак у даному випадку ОСОБА_1 ставиться у вину згідно з протоколом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з копією постанови від 19 листопада 2021 року серії БАА № 929415(а.с. 3) поліцейським на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що він 19 листопада 2021 року о 05 год. 29 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Довженка, 11, керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , в якого в темну пору доби не підсвічувався задній державний номерний знак в порушення п.п. 2.9. в) Правил дорожнього руху.

Відомості про те, що ця постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення ним оскаржувалася та скасована, в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з висновку № 789 КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» від 19 листопада 2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2) ОСОБА_1 на час огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я - лікарем, із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.

Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.

Необхідно зазначити, що лікар при проведенні огляду користується спеціальними знаннями, проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, та несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

При цьому, відомості про результат тесту в проміле не зазначаються в такому висновку, вони зазначаються в акті медичного огляду.

Вважаю, що лікарями дотримано вимог Інструкції в частині проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 5), на яких безсторонньо зафіксовані деякі обставини події: рух та процес зупинки транспортного засобу «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 ; процес перевірки документів, встановлення особи водія - ОСОБА_1 , з`ясування, чи є у нього ознаки сп`яніння; ознайомлення з протоколом, повідомлення про відсторонення від керування; ознайомлення з постановою; вручення копій відповідних документів.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, є послідовними.

Сторона захисту не заперечувала, що на відео відображений саме ОСОБА_1 , і що таке відео знімалося в той період, коли мала місце подія.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, в частині дотримання порядку застосування відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі.

Також, за змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Та обставина, що ОСОБА_1 після зупинки спілкувався з одним поліцейським, а матеріали складені іншим, не впливає на допустимість доказів.

Також, стороною захисту не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції та лікарів у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніннявизначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Згідно із пунктом 12 Розділу ІІ вказаної вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу І цієї ж Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Докази в матеріалах справи в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, та підлягають доказуванню.

Відомості з відеозаписів у сукупності з даними постанови від 19 листопада 2021 року серії БАА № 929415про накладення адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП на ОСОБА_1 беззаперечно підтверджують факт керування ним транспортним засобом, а висновок № 789 КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» від 19 листопада 2021 року - факт проходження огляду у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я та перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Відносно доводів апелянта про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу та від такого він не відмовлявся, необхідно зазначити, що у разі виявлення ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу поліцейськими не проводиться, він проводиться тільки лікарем в закладі охорони здоров`я.

Зміст відеозаписів, що узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, підтверджує, що підставою для проходження огляду на стан сп`яніння стали саме виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. При цьому, поліцейський фактично виявляє ознаки стану сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в такому стані.

Оскільки ОСОБА_1 не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, його доводи відносно газоаналізатора, відсутності відповідних документів на право застосування цього приладу не є слушними.

Також голослівним є посилання на відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки він є підтвердженням проведеного поліцейським огляду водія на місці зупинки транспортного засобу та його результатів.

Відносно відсутності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я необхідно зазначити, що вирішення питання про те, які саме докази долучати до протоколу, належить до дискреційних повноважень поліцейських, а також ця обставина не впливає на висновок про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що до нього працівники поліції використовували насильство, зокрема силою посадили до автомобіля патрульної поліції й відвезли в медичний заклад вважаю безпідставними, оскільки з переглянутих відеозаписів вбачається, що працівники поліції в коректній формі спілкувалися з ОСОБА_1 , а сам ОСОБА_1 не виявляв жодних ознак стурбованості, знервованості, перебував в доволі спокійному стані. ОСОБА_1 на наводить переконливих посилань про те, що він в категоричній чіткій формі, шляхом активних дій відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я безпосередньо до проведення такого огляду.

Вважаю, що огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я проведено за наявності згоди ОСОБА_1 .

Таким чином, працівники поліції діяли відповідно до вимог закону та після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння пропонували останньому пройти огляд у закладі охорони здоров`я, останній погодився на пропозицію поліцейського, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку - у відповідному закладі охорони здоров`я, за результатами якого встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, доходжу висновку про доведеність поза розумним сумнівом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.п. 2.9.а) Правил дорожнього руху.

Апелянт вказує, що поліцейські не вжили дій щодо надання ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, проте матеріали справи не містять відомостей про те, що він висловлював поліцейським намір скористатися правовою допомогою й йому було відмовлено, або чинились перешкоди.

Звертаю увагу, що процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з правами у відповідності з ст. 268 КУпАП, виникає тоді, коли уповноважена особа виявляє таке правопорушення, що є підставою для складення відповідного протоколу.

Не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що в суді першої інстанції порушено його право на захист, оскільки йому не було надано можливості надати пояснення, подати докази, скористатись юридичною допомогою, а також не надано часу для підготовки до захисту.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього (а.с. 1), суд першої інстанції належним чином повідомляв його про час та місце розгляду справи (а.с. 8, 12, 22), останній брав участь в судовому засіданні, давав пояснення (а.с. 23-24), подавав клопотання (а.с. 15-20), користувався правовою допомогою захисника Жируна Р.М. (а.с. 14), який знайомився з матеріалами справи (а.с. 13), вважаю, що судом першої інстанції вжито всіх заходів для реалізації його права на захист, в тому числі в нього об`єктивно було достатньо часу для якісної підготовки до захисту.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло