Номер провадження: 33/813/358/22
Головуючий у першій інстанції Савицький С.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір з розмірі 454 грн в дохід держави.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №502493, 04.12.2021, о 07 год 20хв, по вул. Ізмаїльська, 178 А в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки RENAULT Kangoo, д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

У скарзі ОСОБА_1 зазначив, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. При наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами. Вказує на те, що жодних судових викликів та повісток він не отримував, що позбавило його права на захист, зокрема можливості надати пояснення щодо складених відносно нього протоколів. Разом з тим, розглядаючи справу, суд припустився порушення норм процесуального права та розглянув справу без належного повідомлення його про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення скаржника, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №502493 від 04.12.2021, поясненнями ОСОБА_1 , показаннями свідків та відеоматеріалами.

Посилання апелянта про відсутність пропозиції пройти медичний огляд спростовується його ж, власноруч написаними поясненнями та відеоматеріалами, наявними в матеріалах справи.

В поясненнях ОСОБА_1 визнає вину та детально описує свій стан та події, передбачені протоколом про адміністративне правопорушення, що повністю з ним узгоджуються.

Пунктом 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд в закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення проводиться лише у випадку відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Посилання апелянта на те, що судом свідки не допитувалися безпосередньо, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки положеннями ст.251 КУпАП не визначено, що доказами можуть бути лише усні пояснення свідків, що надані в судовому засіданні. Письмові пояснення свідків повністю узгоджуються з вказаним відеозаписом.

Доводи ОСОБА_1 про невинуватість є безпідставними, та є позицією, що направлена на уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, ним не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 17.12.2021 у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області, що останній засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне порушення.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 не впливають на правильність прийнятого судового рішення, розгляд справи за відсутності особи не передбачений як підстава для скасування постанови суду, якщо відсутні сумніви у наявності складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дотримання прав передбачених ст. 268 КУпАП забезпечено ОСОБА_1 шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції. В суді апеляційної інстанції він надав пояснення і користуватися передбаченими ст.268 КУпАП правами. Подавши апеляційну скаргу, ОСОБА_1 отримав можливість довести відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, але цього не зробив, будь-яких доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції не представив.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова