Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.01.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.12.2021 року о 00 годині 50 хвилин у селі Прилуцьке по вулиці Соборності, керував транспортним засобом марки Фольксваген Гольф, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, нечітке мовлення). Від проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.9).

Не погоджуючись із постановою судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою. Вказує про те, що у судовому засіданні під час розгляду справи він свою вину не визнав, однак у рішенні суду зазначено протилежне. Суд не запропонував йому надати пояснення по суті справи. Вказує на те, що працівники поліції йому не пропонували на місці пройти огляд та не вручали йому направлення на проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я, а також не вказували на підставу для проведення такого огляду. Також в матеріалах справи відсутні докази того, на якій підставі був зупинений його транспортний засіб (а.с.13-17).

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Степанюк О.В. будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи, в зазначений час та дату не з`явилися. На адресу Волинського апеляційного суду 14.03.2022 року від захисника ОСОБА_1 - Степанюка О.В. надійшли пояснення про суті справи (а.с.23). Від ОСОБА_1 та його захисника Степанюка О.В. ніякі заяви про відкладення розгляду справи не надходили. А тому, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Степанюка О.В., відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд дотримався у повному обсязі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, повністю стверджується доказами, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073207 від 04.12.2021 року встановлено, що 04.12.2021 року о 00 годині 50 хвилин у селі Прилуцьке по вулиці Соборності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген Гольф, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини рота, нечітке мовлення. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1);

- рапортом поліцейського СРПП Луцького РУП Кузьми М. (а.с.2)

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.3).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи захисника викладені в апеляційній скарзі не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КпАП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук