ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/413/22 Справа № 199/9904/21 Суддя у 1-й інстанції - САВЧЕНКО Є. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бабенко Олени Анатоліївни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

захисника Бабенко О.А.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 26 листопада 2021 року о 18 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Любарського, 114 в м. Дніпро з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній захисника Бабенко О.А. просить постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкцію про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки вони не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не склали акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не роз`яснили порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду, не вручили ОСОБА_1 копію направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зазначили ознаки алкогольного сп`яніння, які не передбачені Інструкцією та не відсторонили від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності свідчить про грубе порушення працівниками поліції вказаних вимог Закону.

Крім цього, вказує, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним на ньому відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та часові інтервали, які зазначені у ньому не відповідають оформленим процесуальним документам. Також ОСОБА_1 працівниками поліції не були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник Бабенко О.А. підтримала свою апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній просила її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. При цьому зазначила, що ОСОБА_1 не може прибути у судове засідання та не заперечував проти розгляду справи у його відсутність.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №052496 від 26 листопада 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 26.11.2021 року, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, рапортом працівників поліції, відповідно до якого 26 листопада 2021 року ними було зупинено автомобіль ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 при спілкуванні з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, письмовим направленням на огляд водія для проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, які є аналогічними його доводам під час розгляду справи судом першої інстанції, щодо відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд зазначає, що доводи захисника в цій частині перевірялись судом першої інстанції, який прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується й апеляційний суд, що вони не відповідають фактичним обставинам справи оскільки з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції видно, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та стосовно нього було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Аналогічно, доводи захисника Бабенко О.А. про те, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції були предметом розгляду судом першої інстанції, який спростував ці доводи захисника та надав їм обґрунтовану відповідь, навівши у постанові суду відповідні мотиви, з якими погоджується також й апеляційний суд. Зокрема, доводи апеляційної скарги захисника Бабенка О.А. щодо тієї обставини, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я спростовуються дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду та письмовим направленням для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Щодо посилань захисника про невідповідність ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі вимогам Інструкції, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 3 розділу І Інструкції, Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Вказані ознаки були виявлені працівником поліції у ОСОБА_1 та викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, незгода захисника з визначенням поліцейським цих ознак не свідчить про порушення останнім вимог Інструкції, оскільки зазначення їх як нечітка мова та нестійка хода є більш конкретизованими ніж порушення координації рухів, порушення мови та не суперечать один одному, а Законом не вимагається дослівне відтворення ознак, зазначених у Інструкції.

Правильно судом першої інстанції відхилено доводи захисника Бабенко О.А., що у даному конкретному випадку складення акту огляду на стан сп`яніння з застосування спеціальних технічних засобів не вимагається, оскільки такий огляд фактично не проводився. Аналогічно, Законом та Інструкцією не передбачено й надання копії направлення водія для проходження огляду у закладі охорони здоров`я у зв`язку з відмовою від такого огляду, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є неприйнятними.

Крім того, судом першої інстанції перевірено та надано правильну оцінку, з якою погоджується й апеляційний суд, доводам захисника в тій частині, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, оскільки таке твердження спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що останньому було роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції видно, що останніми було роз`яснено порядок проведення огляду на стан сп`яніння та наслідки його відмови, в тому числі й санкцією ст. 130 КУпАП, а тому доводи захисника в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо доводів про невідповідність часу, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, апеляційний суд зазначає, що в протоколі зафіксовано час зупинки транспортного засобу та час складання протоколу про адміністративне правопорушення, який збігається з даними, зафіксованими на відеозапису, а відсутність технічної фіксації з 18 годин 50 хвилин до 19 годин 13 хвилин, не спростовує правильності висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень п. 2.5 ПДР України, оскільки відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована, в тому числі, й відеозаписом.

Також апеляційний суд не може погодитись з тією обставиною, що

ОСОБА_1 не було належним чином відсторонено від керування, оскільки, знову ж таки з відеозапису з нагрудних камер поліцейських видно, що останньому було роз`яснено, що він відстороняється від керування автомобілем та запропоновано викликати таксі, оскільки в протилежному випадку автомобіль буде вилучено на штраф майданчик, що, в свою чергу, свідчить про належне виконання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги захисника Бабенко О.А. без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Бабенко Олени Анатоліївни залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун