Справа № 161/210/22
Провадження № 3/161/826/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника - адвоката Бортніка О.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Вижва Ковельського р-ну Волинської обл., громадянки України, із вищою освітою, розлученої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягалася, раніше судимої:

-вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.12.2021 року визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавленням волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік; на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074808 від 28.12.2021 року, ОСОБА_1 09.08.2021 року об 11:20 год., на а/д Н-22 в с. Усичі Луцького р-ну керуючи транспортним засобом BMW X-5, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП за її участі, вживала алкоголь до проведення медичного з метою встановлення стану сп`яніння.

Вищевказані дії ОСОБА_1 , органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнала та пояснила суду, що 09.08.2021 року близько 11:00, вона разом з чоловіком ОСОБА_2 їхали до лікарні на автомобілі BMW X-5, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала вона. В певний момент, під час руху транспортного засобу вона не впоралася з його керуванням, виїхала на узбіччя, далі в кювет, внаслідок чого автомобіль перекинувся. При цьому, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які в подальшому спричинили його смерть. На місце ДТП було викликано карету швидкої допомоги, якою її з чоловіком було доставлено до медичного закладу. Коли вона перебувала у лікарні, її вітчим ОСОБА_3 приніс їй великий стакан кави, в якому, як виявилося згодом, був алкоголь. На тот момент вона перебувала у шоковому стані,а тому випила каву не відчуваючи смаку і не розуміючи , що вживає спиртне.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бортнік О.Ю. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно його підзахисної за ч. 4 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення. Ствердив, що жодного умислу на вчинення інкримінованого правопорушення у ОСОБА_1 не було.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, допитавши свідка, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП утворює протиправна винна поведінка водія транспортного засобу, яка полягає у вживанні останнім алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

При цьому, основною й обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони складу правопорушення є вина, тобто психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої КУпАП та її наслідків.

Сутність вини полягає в негативному ставленні особи, яка вчиняє суспільно небезпечне діяння, до суспільних відносин, що охороняються кримінальним законом.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення, в тому числі й вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У свою чергу, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , 09.08.2021 року, близько 11 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом BMW X-5, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись а/д Н-22 сполученням Устилуг - Луцьк - Рівне, в напрямку м. Луцька, в межах населеного пункту с. Усичі Луцького району, на заокругленій ділянці автодороги, не стежила уважно за дорожньою обстановкою, не вибрала в установлених межах безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, внаслідок чого не справилася з керуванням, виїхала на праве узбіччя, де допустила занос автомобіля та вподальшому в ході бокового юзу автомобіля, останній виїхав на ліве по напрямку руху транспортного засобу узбіччя, далі в кювет, де перекинувся.

Внаслідок вищевказаних грубих порушень ПДР України ОСОБА_1 , своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинила пасажиру автомобіля BMW X-5, д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження, які належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення і в даному конкретному випадку спричинила смерть потерпілого.

Крім того, в результаті вищевказаних грубих порушень ПДР України ОСОБА_1 , пасажир заднього сидіння автомобіля BMW X-5, д.н.з. НОМЕР_1 , малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби.

Вищевказані обставини встановлені вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.12.2021 року в кримінальній справі № 161/21729/21, який набрав законної сили (а.с. 35-37).

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що 09.08.2021 року близько обідньої пори до нього зателефонувала його дружина ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_1 та повідомила, що донька разом зі своїм чоловіком та дітьми потрапили у ДТП в с. Усичі Луцького р-ну, після чого їх повезли до лікарні у м. Луцьк. Відразу після цього він поїхав до ОСОБА_1 . Під час спілкування з падчеркою він не виявив у неї жодних ознак алкогольного сп`яніння, при цьому остання перебувала у шоковому стані, оскільки дуже переймалася станом чоловіка та дітей. Надалі, він пішов у магазин та купив невелику пляшку коньяку, об`ємом 200-250 мл., а також каву. Третину вмісту пляшки він розчинив у каві, яку дав ОСОБА_1 з метою покращити її нервове становище (заспокоїти). Протягом не тривалого проміжку часу він ще двічі купував каву, у якій розчинив решту коньяку та яку давав пити падчерці. При цьому, ОСОБА_1 жодних запитань відносно кави не задавала йому та про наявність у напою розчиненого алкоголю він останню не повідомляв.

Вищевказані пояснення свідка ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, в повній мірі узгоджуються з його письмовими поясненнями, відібраними у нього 10.08.2021 року в ході досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000248 від 09.08.2021 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, яке стало підставою розгляду кримінальної справи № 161/21729/21.

Свідок ОСОБА_3 попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується його підписом, а тому у суду відсутні будь-які підстави ставити під сумнів дані покази.

Досліджуючи письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, а також надаючи оцінку показам свідка ОСОБА_3 , суд приймає до уваги й ту обставину, що надані ОСОБА_1 письмові пояснення при складанні відносно неї адміністративних матеріалів та надані пояснення під час розгляду справи в повній мірі узгоджуються як між собою, так і з наявними у справі доказами, а тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів такі показання.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання суду, ОСОБА_1 потрапивши у ДТП, за наслідками якої виникла загроза життю та здоров`ю її чоловіка та дітей (внаслідок події чоловік загинув), перебувала у тяжкому психоемоційному стані, який впливав на можливість останньої повністю усвідомлювати значення свого діяння (вживання кави зі вмістом алкоголю), а також в повній мірі розуміти наслідки такого.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що у діях ОСОБА_1 , які кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП, була вина, як елемент суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Одночасно з цим, орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення не надав суду жодних доказів, які б об`єктивно спростовували зазначені вище обставини, встановлені в ході розгляду справи.

Зазначене, на переконання суду, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 протиправної винної поведінки, яка була спрямована на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому, на переконання суду, в діях останньої відсутній склад такого діяння.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі ч. 4 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 34-36, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 4 ст. 130 КУпАП в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська