Справа № 676/986/22
Номер провадження 3/676/543/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, пенсіонера, ІН НОМЕР_1 ,

за ст.91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №ЗПЗФ/2022 від 14 лютого 2022 року, складеного начальником Кам`янець-Подільського ПОНД ОСОБА_2 , ОСОБА_1 14 лютого 2022 року за межами населеного пункту с.Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на території НПП «Подільські Товтри» зона господарської діяльності здійснив випалювання сухої рослинності на площі 3 метри ширини, 27 метрів довжини, що призвело до здійснення в межах території ПЗФ забороненої господарської діяльності та призвело до знищення рослинності, що є порушенням ст.61:12 ЗУ «Про ОНПС», ст.7, ст.21, ст.60, ст.64, ст.39 ЗУ «Про ПЗФ» та ст.10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», за що передбачена відповідальність за ст.91 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, не визнав та пояснив, що він дійсно за межами населеного пункту с.Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області вздовж берега орендованого ним ставка скосив та загромадив очерет, який мав намір пізніше забрати та використати в господарських цілях у якості загорожі або накриття. Однак через деякий час він побачив, що очерет, який він скосив, хтось підпалив. Хто здійснив підпал очерету йому невідомо. Про це він також повідомляв працівникам Кам`янець-Подільського ПОНП, проте вони не взяли до уваги його пояснення та склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст., ст. 8, 9 цього Кодексу).

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Принцип «презумпції невинуватості» закріплений і в ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом п.3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 передбачено, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, а тому виходячи з презумпції невинуватості, його вина має бути доведена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, одержаних (зібраних, складених) в порядку та спосіб, що установлений законами України, які в своєму системному взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 91 КУпАП.

За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються наконституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. В даній конкретній справі обов`язок щодо збирання доказів був на начальникові Кам`янець-Подільського ПОНД ОСОБА_2 , оскільки він порушив провадження по справі за ст.91 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Стаття 91 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

За змістом цієї статті підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.91 КУпАП є здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення №ЗПЗФ/2022 від 14лютого 2022 року ОСОБА_1 ставиться в вину порушення вимог ст.61:12 ЗУ «Про ОНПС», ст.7, ст.21, ст.60, ст.64, ст.39 ЗУ «Про ПЗФ» та ст.10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря».

Разом із тим, на підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, зокрема те, що ОСОБА_1 за межами населеного пункту с.Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на території НПП «Подільські Товтри» зона господарської діяльності, здійснив випалювання сухої рослинності на площі 3 метри ширини, 27 метрів довжини, що призвело до здійснення в межах території ПЗФ забороненої господарської діяльності та призвело до знищення рослинності, органом, який порушив провадження у справі, до матеріалів справи не долучено будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів.

До того ж, в судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що він лише скосив очерет вздовж орендованого ним ставка, а хто здійснив підпал вказаного очерету йому не відомо. Про це він також повідомляв працівникам Кам`янець-Подільського ПОНД при складані відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 повністю підтверджуються даними ним письмовими поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення №ЗПЗФ/2020 від 14 лютого 2022 року.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення схема розміщення виявленого правопорушення та фотознімки підтверджують лише факт випалювання сухої рослинності за межами населеного пункту с.Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на території НПП «Подільські Товтри» в зоні господарської діяльності, проте зазначеними доказами не доведено тієї обставини, що випалювання здійснив саме ОСОБА_1 .

Таким чином, із врахуванням зазначених вище обставин та закріпленого ч.3 ст.62 Конституції України конституційного принципу щодо тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, що відповідно до приписів п.1 ст.247 КПК України є безумовною підставою для закриття провадження в справі.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Черепахін В.О