Єдиний унікальний номер 725/1198/22
Номер провадження 3/725/639/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2022

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці О. І. Галичанський, розглянув адміністративну справу, яка надiйшла вiд Чернівецької митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.472 Митного Кодексу України громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_1 ) ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0096/40800/22 від 14 лютого 2022 року , 14.02.2022 року о 13 год. 23 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки « Мерседес- Бенц» державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з України до Румунії в приватних справах.

В даному автомобілі також слідувало вісім пасажирів. Вказані громадяни до митного контролю надали контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території України.

Громадянин України ОСОБА_1 до митного контролю надав паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_2 та контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору».

Під час здійснення митних формальностей, а саме проведення усного опитування, громадянин України ОСОБА_1 заявив про наявність у нього іноземної валюти, а саме 21030 (двадцять одна тисяча тридцять ) доларів США, які пред`явив до митного контролю.

Під час здійснення митних формальностей громадянина України ОСОБА_1 та перевірки документів які ним подано до митного контролю, на думку митниці , ним порушено вимоги законодавчих актів:

- Митного кодексу України від 13.03.2012, № 4495-УІ, ст. 257;

- Закону України N 2473-УШ від 21 червня 2018 року «Про валюту і валютні операції»;

- Постанови КМУ від 27 лютого 2019 р. N 203.

Діі ОСОБА_1 кваліфіковано як- не здійснення декларування валютних цінностей, а саме 21030 доларів США, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, тобто не заповнено «Бланк декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей»

Представник митниці у судове засідання не з`явився. Про час та місце слухання справи був обізнаний.

Представник ОСОБА_1 адвокат Єремейчук М.Г. у судовому засіданні заперечив факт порушення митних правил ОСОБА_1 . Стверджував , що підтримує доводи , викладені у запереченні на протокол. Додатково пояснив , що ОСОБА_1 пред"явив працівникам митниці переміщувану ним валюту. Своєчасно повідомив про її наявність . Валюта у сумі 10030 доларів США з вилучених 21030 доларів США , належала ОСОБА_1 , а решта по 5500 доларів США належала пасажирам цього автобуса ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, ст.486 МК України, завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, ст.489 МК України, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Відповідно до вимог ст. 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Субєктивна сторона даного правопорушення характеризується відсутністю прямого умисла, наприклад необережною (самовпевненість або недбалість) формою вини.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005р. «Про судову практику в справах про контрабанду та порушення митних правил» передбачено, що при розмежуванні правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 340 у МКУ ст. 352 МКУ від 11.07.2002 р. № 92- VI, необхідно мати на увазі, що дії особи можуть бути визнані недекларуванням товарів, транспортних засобів ( відповідна ст. 472 у чинному МК України від 13.03.2012 № 4495-VI)) тільки в тому разі, коли особа не мала намірів приховати товар від митного контролю. При цьому, слід вказати, що суб`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення є відсутність прямого умислу, тобто визначено необережною формою вини (самовпевненістю або недбалістю).

Об`єктивною стороною цього правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Судом встановлено , що при перетині державного кордону , 14.02.2022 року о 13 год. 23 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки « Мерседес- Бенц» державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з України до Румунії в приватних справах.

В даному автомобілі також слідували пасажири: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

ОСОБА_1 при проведенні усного опитування працівниками митниці заявив про наявність у нього іноземної валюти, а саме 21030 (двадцять одна тисяча тридцять ) доларів США, які пред`явив до митного контролю.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.19) останній заявив , що власних коштів у нього при перетині кордону було 10030 доларів США. Двоє пасажирів , які з ним рухалися утранспортному засобі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передали йому для зберігання по 5500 доларів США .

Таке ж підтверджено письмовим поясненнями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 21-26).

Згідно письмових пояснень інших пасажирів, кожен з них при перетині кордони мали біля себе кошти .

В той же час, ч. 3 ст.197 МК України визначено, що обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

27.05.2008 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову за № 148, якою затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України (далі - Інструкція).

Розділом 2 Інструкції регламентовано, що фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу.

Фізична особа - резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро. Тобто, з огляду на вказані положення Інструкції в розумінні вимог ч.4 ст.374 МК України, при переміщенні через пункти пропуску для автомобільного сполучення товарів, які згідно п.57 ч.І ст.4 МК України, охоплюють також поняття валютних цінностей, вартістю понад 10000 євро, громадяни зобов`язані обрати загальну смугу пропуску "червоний коридор" та подати письмову декларацію.

Отже, ОСОБА_1 при наявності особистих 10030 доларів США не був зобов"язаний декларувати вказані кошти і обирати для проходження митного контролю " червоний коридор".

Частиною 7 Розділу 1 Інструкції передбачено, що фізична особа, юридична особа несуть відповідальність за недекларування готівки і банківських металів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до законодавства України.

Дослідивши матеріали даної справи , вважаю, що працівникам митниці не взято до уваги надані пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

ОСОБА_1 вказав та матеріалами справи це підтверджено , що при перетині кордону він мав при собі власні кошти у розмірі 10030 доларів США.

Враховуючи положення ч . 3 ст.197 МК України, вказаний розмір коштів не підлягав письмовому декларуванню

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, де саме знаходились кошти , які переміщував ОСОБА_1 .

Згідно акту про проведення огляду ( а.с.17) , в ході митного контролю встановлена наявність у ОСОБА_1 іноземної валюти у розмірі 21030 доларів США.

Доказів тому , що згадані кошти перевозив при собі ОСОБА_1 , суду не надано.

Натомість, матеріали справи вкзують на те, що кошти , про які заявив самостійно ОСОБА_1 та які були вилучені митницею , належали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також в матеріалах справи відсутні докази на умисел ОСОБА_1 уникнути декларування переміщуваних коштів.

В сукупності наданих суду доказів , суд приходить до висновку , що кошти , які про які заявив ОСОБА_1 при перетині кордону , належали йому та ще двом особам. Сума коштів , яка належала особисто ОСОБА_1 не підлягає обов"язковому декларуванню як і решта коштів , що належали ОСОБА_2 та

ОСОБА_15 приводу вказаних обставин Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу національних судів на те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, що випливає з практики Європейського суду з прав людини, який приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

У відповідності до Закону України N 2473-УШ від 21 червня 2018 року «Про валюту і валютні операції» ч. 1 ст. 8. «Транскордонне переміщення валютних цінностей» Транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (Постанова КМУ від 27 лютого 2019 р. N 203 «Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей».

Матеріалами справи не обгрунтовують причин , з яких у ОСОБА_1 була вилучена уся сума іноземної валюти -21030 доларів США.

Вказані вище обставини та факти, які встановлені судом в ході судового розгляду справи вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України .

Таким чином, винність є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, яка виражає внутрішній психологічний зміст - психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці відбивається найважливіший конституційний принцип - принцип суб`єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст.ст. 10-11 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Поза цими визначеннями в законі видами вина відсутня.

Оскільки вилучені в порядку ст.511 МК України кошти не відноситься до категорії товарів обмежених чи заборонених до переміщення через митний кордон України, вони підлягають поверненню особі , у якої вони були вилучені .

На пiдставi ст.472 та керуючись ст.ст. 525 - 529 Митного Кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України , закрити у зв"язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені, згідно протоколу про порушення митних правил №0096/40800/22 від 14 лютого 2022 року, кошти у розмірі 21030 доларів США - повернути ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови .

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський