Справа №461/1452/22
Провадження №3/461/1251/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження Івано-Франківська область, тимчасово не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 24 серпня 2018 року, орган, що видав - 2619, номер запису в Єдиному демографічному реєстрі - 432

за ст.472 Митного кодексу України,

встановив:

23.12.2021 року о 13 годині 52 хвилини в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Рава-Руська-Хребене» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «CITROEN» марки «JUMPER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому в якості водія переміщався гр. України ОСОБА_1 , що слідував з Республіки Польща в Україну.

Для здійснення митного оформлення гр. України ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій він заявив про наявність в нього товарів а саме:

1) пральні машини з фронтальним завантаженням бувші у використанні марки «BOSCH» - у кількості 2 шт. вагою 156 кг;

2) пральні машинки з вертикальним завантаженням бувші у використанні марки «SIEMENS BOSCH AEG» - у кількості 2 шт. вагою 160 кг;

3) машини посудомийні бувші у використанні марки «AEG SIEMENS BOSCH» - у кількості 10 шт. вагою 440 кг;

4) сушки для білизни бувші у використанні марки «BOSCH» - у кількості 10 шт. вагою 490 кг.

Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 66», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділені транспортного засобу (без ознак приховування) було виявлено незадекларовані за встановленою формою товари, а саме:

1) пральна машина бувша у використанні марки «LG INVERTER» вагою 65 кг;

2) пральна машина бувша у використанні марки «LG INVERTER» вагою 65 кг;

3) пральна машина бувша у використанні марки «LG INVERTER» вагою 60 кг;

4) пральна машина бувша у використанні марки «LG INVERTER» вагою 62 кг;

5) пральна машина бувша у використанні марки «BOSCH EXCLUSIV МАХХ» вагою 68 кг;

6) пральна машина бувша у використанні марки «BOSCH EXCLUSIV MAXX» вагою 74 кг;

7) пральна машина бувша у використанні марки «WHIRLPOOL» вагою 77 кг;

8) пральна машина бувша у використанні марки «SAMSUNG WF80F5E2Q4W» вагою 63 кг;

9) пральна машина бувша у використанні марки «SAMSUNG WF80F5E2Q4W» вагою 63 кг;

10) пральна машина бувша у використанні марки «PANASONIC» вагою 78 кг;

11) пральна машина бувша у використанні марки «SIEMENS» вагою 68 кг.

Про наявність товарів ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, тобто не дотримався положень ст. 257 Митного кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказані товари шляхом недекларування, тобто, не заявивши за встановленою формою точні відомості про них, а саме про їх кількість та вартість. Даний товар, у встановленому порядку не був задекларований і був виявлений під час проведення митного контролю транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт переміщення вищевказаних товарів через митний кордон України без належного декларування. Проте, ОСОБА_1 заперечив щодо вартості переміщуваних товарів, яка визначена висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 07 лютого 2022 року. Так, ОСОБА_1 зазначив, що вищевказані пральні машини раніше були у використанні, придбані на розпродажі та фактично не придатні до використання. Надав суду рахунок-фактуру щодо вартості товару, який був предметом порушення митних правил, та просив врахувати даний документ при ухваленні рішення у справі.

Представник Львівської митниці Державної митної служби протокол підтримав. Зазначив, що вартість предметів порушення митних правил, встановлена висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 07 лютого 2022 року, відповідає їх реальній вартості.

Заслухавши доводи представника митниці, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ст. 246, ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію розпочинається митне оформлення метою якого є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ст. 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України товар шляхом недекларування, тобто, не заявивши за встановленою формою точні відомості про нього, а саме про його кількість та вартість, що доводиться дослідженими та перевіреними в ході розгляду справи:

-протоколом про порушення митних правил №2719/20900/21 від 23.12.2021;

-копією паспорта ОСОБА_1 ;

-копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

-копією контрольного талону;

-митною декларацією;

-актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу;

-уніфікованою митною квитанцією МД-1;

-описом предметів, вилучених згідно з протоколу про порушення митних правил;

-доповідною запискою;

-поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, згідно яких останній не заперечив факту переміщення незадекларованих товарів через митний кордон України.

Вищенаведені докази є належними та допустимими, вони доводять факт вчинення правопорушення, зокрема обставини виявлення правопорушення, кількість, найменування та ознаки виявленого товару, спосіб перетину митного кордону, засвідчують факт недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про вартість та кількість товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню в митній декларації.

При вирішенні питання визначення вартості предметів порушення митних правил суд виходить з наступного.

Суд відхиляє доводи представника митного органу щодо вартості предметів порушення митних правил з посиланням на висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 07 лютого 2022 року №-0091, як на належний доказ, оскільки даний висновок зроблений на підставі цінової інформації на схожі товари на території України, зокрема розміщеної в мережі Інтернет на сайтах: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 та інших. В свою чергу, досліджуваний експертом товар був придбаний на території Республіки Польща.

Так, ОСОБА_1 суду надано рахунок-фактуру №009/20/12/2021 від 20.12.2021, яка свідчить про придбання саме товарів, які стали предметами порушення митних правил. Наведений у вказаному рахунку-фактурі товар відповідає товару вилученому, згідно протоколу про порушення митних правил, зокрема його найменуванню та кількості. Згідно даного рахунку-фактури загальна вартість товару становить 275,00 польських злотих.

Більше того, у висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи наведено наступне:

«Результати цього дослідження є достовірними за умови, що об`єкти експертизи в нормальному працездатному стані, інформація отримана з незалежних джерел вважається правдивою, однак експерт не гарантує в будь-якій формі їх достовірності. Експерт припускає відсутність будь-яких прихованих факторів, що впливають на оцінку вартості досліджуваних документів». Тобто даний висновок містить припущення та не надає жодної категоричної відповіді щодо реальної вартості товарів. Крім того, експерт не досліджував сам товар в частині придатності вилучених предметів до експлуатації.

Розділ 7 висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи (висновки) містить дані про «ціну можливої реалізації», тобто фактично є припущенням, адже експерт не вказує про можливість реалізації даних товарів за іншими цінами.

Також, згаданий висновок не містить належного обґрунтування щодо того, що товар придбано на території іншої країни, тобто співставлення вартості з врахуванням даного критерію.

Разом з тим, наданий ОСОБА_1 суду рахунок-фактура №009/20/12/2021 від 20.12.2021, свідчить про придбання саме товарів, які стали предметами порушення митних правил, перелік товарів наведений у вказаному рахунку-фактурі відповідає товару вилученому згідно протоколу про порушення митних правил, зокрема його найменуванню та кількості. Також, даний рахунок-фактура містить дані про реальну вартість товару. Жодних даних щодо недопустимості даного рахунку-фактури, як доказу у справі, в ході судового розгляду не встановлено.

Таким чином, суд визнає даний рахунок-фактура №009/20/12/2021 від 20.12.2021 належним та допустимим доказом, який встановлює реальну вартість товару.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вартість безпосередніх предметів порушення митних правил становить 275,00 польських злотих, тобто, згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 23 грудня 2021 року, 1828 гривень 69 копійок.

Статтею 472 Митного кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 % вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Таким чином, вищеописані надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Така позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення, суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких, кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, відсутності відомостей про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ступеня вини, способу вчинення правопорушення, враховуючи мету призначення покарання та співрозмірність покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості предметів правопорушення, а товар, що був предметом порушення митних правил слід конфіскувати в дохід держави.

Встановлена судом в ході розгляду справи вартість предметів правопорушення становить 1828 гривень 69 копійок.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 472, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 1828 гривень 69 копійок.

Вилучений, згідно протоколу №2719/20900/21 від 23.12.2021, товар конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 11083,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 496,20 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.