Справа №: 343/287/22
Провадження №: 3/0343/183/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Івано - Франківській області, про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 124; ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та будучи водієм транспортного засобу, залишив на порушення встановлених правил місця дорожньо - транспортної пригоди, до якої він причетний.

Правопорушення вчинені при таких обставинах.

05 січня 2022 року о 09.20 год в м. Івано - Франківськ по вул. Івасюка, 11 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки "Пежо", реєстраційний номер НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб "Нісан", реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3.б, 13.1 ПДР України.

Крім того, 05.01.2022 о 09.20 год в м. Івано - Франківськ по вул. Івасюка, 11 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Peugeot Expert", реєстраційний номер НОМЕР_1 та будучи причетним до дорожньо - транспортної пригоди залишив місце події, чим порушив п. 2.10.а ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд бере до уваги, що протягом тривалого часу - з дня надходження справи до Долинського районного суду Івано- Франківської області - 14.02.2022 ОСОБА_1 мав можливість реалізувати гарантовані законом права: на ознайомлення з матеріалами справи, на захист, шляхом залучення захисника, подання до суду доказів, пояснень, клопотань.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останнній був добре обізнаним з фактом складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124; ст. 122-4 КУпАП, що підтверджується його підписом про ознайомлення з місцем розгляду справи та клопотаннями про направлення протоколів про адміністративні правопорушення до Долинського районного суду Івано - Франківської області, за його місцем проживання (а.с. 20), а тому суд враховуючи положення ч. 2 ст. 268 КУпАП вважає, що дану справу слід вирішити у відсутності останнього та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, суд встановив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124; ст. 122-4 КУпАП, в судовому засіданні доведена матерiалами об`єднаної справи про адмiністративне правопорушення:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №204501 від 04.02.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 13);

- даними схеми місця ДТП, яка сталася 05.01.2022 о 09.20 год на вул. Івасюка, 11 в м. Івано - Франківськ, внаслідок якої автомобіль марки "Nisan" моделі "Almera", реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав пошкодження задньої лівої фари, заднього лівого крила та бампера (а.с. 15);

- даними письмового пояснення ОСОБА_2 від 05.01.2022, в якому останній зазначив, що 05.01.2022 о 09.00 год він припаркував свій автомобіль марки "Nisan Almera", д.н.з. НОМЕР_2 навпроти ТЦ "Арсен", біля будинку №11, що по вул. Івасюка в м. Івано - Франківськ. Близько 12.30 год повернувшись до свого автомобіля побачив, що задній бампер з лівої сторони висить, розбита задня ліва фара та зверху над фарою є вм`ятина на крилі. Один із очевидців надав йому фото, на яких видно, що його транспортний засіб пошкодив автомобіль марки "Пежо", сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 18);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №204017 від 04.02.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (а.с. 1).

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як визначено в п 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1. Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п.п. 2.10 а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При цьому, за змістом пункту 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій також зобов`язаний: б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В той час, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені пунктом 2.10. Правил дорожнього руху, цього не зробив і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Твердження ОСОБА_1 надані в поясненнях (а.с. 19) про те, що після ДТП він зачекав певний час і оскільки ніхто не виходив він мусів поїхати в лікарню не спростовують невиконання ним обов`язків згідно з п. 2.10. Правил дорожнього руху і залишення місця пригоди.

Так, згідно з п. 1.10. Правил дорожнього руху, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язків згідно з п. 2.10 Правил дорожнього руху і залишенням місця пригоди, поліцейські вживали заходів для встановлення її учасника, транспортного засобу.

Отже, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ст. 124; ст. 122-4 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та будучи водієм транспортного засобу, залишив на порушення встановлених правил місця дорожньо - транспортної пригоди, до якої він причетний.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень та його особу, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

Таким чином, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б вiдповiдало вчиненим ним правопорушенням та його особi, в межах санкцiй ст. 124; ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 36 КУпАП, керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накласти стягнення у видi штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накласти стягнення у видi штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 496,20 грн судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів