Справа №705/1059/22
3/705/939/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2022 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час складання протоколу про адміністративне правопорушення старшого стрільця 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , одруженого, такого, що на утриманні дітей не має, проживає по АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення серії КИЧк № 8 від 07 березня 2022 року за частиною 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративне правопорушення «06.03.2022 о 08 год. 00 хв. військовослужбовець військової служби призваний по мобілізації солдат ОСОБА_1 до місця несення військової служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), самовільно залишив несення служби зі зброєю пістолет Макарова серія НОМЕР_2 та 16 набоїв до нього, під час проходження військової служби за призначенням в період воєнного стану, де в подальшому проводив час на власний розсуд без дозволу командування частини за адресою: АДРЕСА_3 (військова частина НОМЕР_3 Національна Гвардія) не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби військової частини НОМЕР_1 .

07.03.2022 о 16 год. 00 хв. під час розшукових заходів, які здійснювали представниками групи Військової служби правопорядку Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку було виявлено та затримано солдата ОСОБА_1 , а саме: на блокпосту КИЇВ біля комплексу «Застава» 198 км автомобільної траси Київ-Одеса. Після чого даного військовослужбовця було доставлено до групи Військової служби правопорядку ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в подальшому було доставлено до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Будь-яких підтверджуючих матеріалів та документів, що підтверджували його відсутність на військовій службі солдат ОСОБА_2 не надав.

Викладене свідчить, що солдат ОСОБА_2 в період часу з 08 год. 00 хв. 06.03.2022 по 16 год. 00 хв. 07.03.2022 був відсутній на військовій службі без поважних причин, чим своїми діями учинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

З повідомлень командира батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 солдату ОСОБА_4 звільнення від функціональних обов`язків по хворобі, лікуванні, відпустки та відрядженні не надавалась.

Викладене свідчить про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем військової служби призваного по мобілізації солдатом ОСОБА_5 яке було вчинене в умовах воєнного стану.

З огляду на вищевказане солдат ОСОБА_2 внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідального ставлення до виконання покладених на нього обов`язків військової служби заподіяв шкоду охоронюваним законом інтересам військової служби, яка виявилась у підриві бойової готовності підрозділу, поданням негативного прикладу для інших військовослужбовців та порушенні військової дисципліни.

Таким чином, за вищевказаних обставин солдат ОСОБА_1 вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби в умовах воєнного стану, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушення, пов`язане з самовільним залишенням військової частини або місця служби мають негативний вплив на морально-психологічний клімат у військових колективах, а при поширеному явищі, ставлять під загрозу готовність підрозділу в цілому до виконання завдань за призначенням».

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив суд закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що він 24.02.2022 в зв`язку з початком війни був зарахований як доброволець за мобілізацією до складу військової частини НОМЕР_1 . Так, 06.03.2022 близько 07 години за усним наказом командира батальйону ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 вибув до м. Києва, а саме до військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 , для виконання завдань, які будуть поставлені в подальшому. По прибуттю до вказаної військової частини у військовому квитку йому зробили відмітку про прийняття до цієї військової частини на посаду снайпера, а згодом здійснили відмітку про помилкове проставлення вищевказаної відмітки. Близько 14 години 07.03.2022 він вибув з м. Києва до м. Умань, де близько 16 год. 30 хв. його було затримано на блокпосту поблизу міста, та відносно нього було складено адміністративний протокол і в подальшому звільнено з військової частини НОМЕР_1 . Вважає, що метою такого вчинку ОСОБА_3 , а саме: віддати усний наказ про виїзд до військової частини в м. Києві, а потім звинуватити в самовільному залишенні військової частини, є усунення його, ОСОБА_1 , від проведення заходів щодо створення й налагодження чіткої та належним чином врегульованої діяльності групи осіб з виконання завдань із патрулювання та захисту м. Умані та Уманського району в умовах воєнного стану, які були покладені на нього з початку проходження військової служби. Вказав, що не міг не виконати наказ командира військової частини. При цьому в умовах воєнного стану він не цікавився тим, чи виданий зазначений наказ також і в письмовому вигляді.

Представник ОСОБА_1 адвокат Чимирис О.В. у судовому засіданні вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи. Просив суд врахувати під час розгляду справи покази всіх свідків та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З метою об`єктивного розгляду справи судом було викликано та допитано: начальника групи Військової служби правопорядку Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку ОСОБА_7 як особу, якою було складено протокол про адміністративне правопорушення; командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в якості свідків.

ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що йому повідомив по телефону командир військової частини майор ОСОБА_3 , що солдат ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину зі зброєю, а саме пістолетом ПМ та перебуває у м. Києві в Національній гвардії в Печерському районі, однак він йому таких наказів не надавав. Після чого ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_3 про необхідність звернення до чергової частини військової служби правопорядку у м. Черкаси з повідомленням про дану подію. За даним фактом було повідомлено всі правоохоронні органи та розпочаті заходи щодо встановлення місцезнаходження військовослужбовця. В ході телефонної розмови з ОСОБА_1 останній повідомив, що він перебуває у військовій частині Національної гвардії та протягом одного дня прибуде до м. Умань. У подальшому 07.03.2022 о 16 год. 30 хв. на блокпосту поблизу м. Умань було затримано ОСОБА_1 та доставлено до військової частини, де відносно нього було складено адміністративний протокол за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. На запитання щодо розбіжностей у даті складання протоколу 07.03.2022 та дати надання письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_8 08.03.2022 ОСОБА_7 пояснив, що свідки спочатку надавали усні пояснення, які після складання протоколу були відібрані письмово. ОСОБА_7 не зміг пояснити, яке саме діяння вчинив ОСОБА_1 , тобто достовірно не встановлено самовільне залишення військової частини чи місця служби та доказами не підтверджено.

Свідок ОСОБА_3 вказав, що з ОСОБА_1 познайомився до війни, стосунки з ним винятково службові. З початку війни ОСОБА_1 прибув як доброволець і був зарахований до військової частини НОМЕР_1 та йому було видано автоматичну зброю - автомат Калашникова, пістолет Макарова (ПМ). У подальшому йому було визначено завдання щодо реагування на раптово виникаючі події по м. Умані та Уманському районі в нічний час у складі мобільної групи. Накази ОСОБА_1 надавались як особисто в усному порядку, так і по телефону, дані накази надавав він особисто або його заступник майор ОСОБА_8 . У ході діяльності ОСОБА_1 став самостійно розвивати дану структуру в невизначеному ніким розмірі. З метою з`ясування питання щодо діяльності мобільної групи під керуванням ОСОБА_1 та легальності її розташування поза межами військової частини НОМЕР_1 він увечері, точної дати не пам`ятає, наказав ОСОБА_1 прибути у військову частину вранці наступного дня. ОСОБА_1 не прибув, близько 11 години під час телефонної розмови останній повідомив, що знаходиться в м. Києві, після чого було повідомлено військову службу правопорядку та керівництво про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину. Також зазначив, що роти швидкого реагування не існує, це самостійно створене ОСОБА_1 угрупування, яке самовільно розмістилось на території школи № 14 в м. Умань, дозволу на створення такої роти та розміщення її на території школи йому ніхто не надавав. Відповідно до письмового наказу було створено дві мобільні групи, однією з яких керував ОСОБА_1 , яка мала розміщуватись у військовій частині, а в нічний час повинна була патрулювати м. Умань. Накази щодо реагування по м. Умань група виконувала, та ОСОБА_1 доповідав про виконання наказів. Перебування групи ОСОБА_1 на території м. Умань перевіряв по телефону. Зазначив, що місце служби ОСОБА_1 не визначалось, оскільки він був у складі групи швидкого реагування, яка на автомобілі здійснювала патрулювання. Крім того, надавались накази щодо виконання певних завдань і в денну пору доби, зокрема щодо налагодження комунікації з блокпостами на території Уманського району, тобто щодо виїзду до блокпостів, для чого не потрібні письмові накази, достатньо усних, а письмові накази надаються лише при виїзді до іншої області. Жодних наказів письмових, усних, у тому числі по телефону, ОСОБА_1 щодо відбуття його до військової частини в м. Київ не надавав, останній самовільно залишив місце служби та за власною ініціативою відправився до м. Києва зі зброєю, пістолетом Макарова (ПМ). Будь-які докази, які б змогли підтвердити чи спростувати надання вказаного наказу, відсутні. В зв`язку із самовільним залишенням ОСОБА_1 військової частини та місця служби його було звільнено з військової частини НОМЕР_1 , про що було зроблено відмітку у військовому квитку. На запитання судді про те, коли та як саме було виявлено відсутність ОСОБА_1 , повідомив, що 06.03.2022 о 10 год. 00 хв. під час перевірки наявності особового складу командиром підрозділу було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 із закріпленою за ним зброєю. Додатково пояснив, що солдат ОСОБА_1 у денну пору доби повинен постійно знаходитися у військовій частині НОМЕР_1 .

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що ввечері 06.03.2022 майор ОСОБА_3 по телефону надав наказ ОСОБА_1 щодо прибуття до військової частини з наданням часу на збір з місця розташування, а саме школи № 14 м. Умань, оскільки відповідно до усного наказу група швидкого реагування, яку очолював ОСОБА_1 , розташовувалась на території школи. Вранці наступного дня командир батальйону ОСОБА_3 по телефону зв`язався з ОСОБА_1 , який повідомив, що він прямує до м. Києва. Після чого він зателефонував до ОСОБА_1 , який повідомив, що прямує до м. Києва, цілі і наміри він не повідомив, зазначив, що при ньому пістолет ПМ, автомат Калашникова він залишив в школі № НОМЕР_5 в кімнаті для зберігання зброї. Зазначив, що групі швидкого реагування, яку очолював ОСОБА_1 , надавались усні накази, які за період служби були виконані. Вказав, що на період воєнного стану у військовій частині не проводиться шикування солдат. Письмові пояснення представнику військової служби правопорядку ним були надані ввечері 08.03.2022.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона допомагає своєму чоловіку ОСОБА_1 у налагодженні та підготовці належної документальної діяльності роти швидкого реагування, яка розташована на території школи № 14 м. Умань. Близько 02 години 06.03.2022 на мобільний телефон ОСОБА_1 зателефонував командир батальйону ОСОБА_3 та повідомив про необхідність відбути ОСОБА_1 до військової частини, яка розташована в Печерському районі м. Києва. Вказане вона добре чула, оскільки на мобільному телефоні був ввімкнений гучномовець. Вранці 06.03.2022 ОСОБА_1 вибув у м. Київ, звідки пізніше зателефонував та повідомив, що його зараховано в Національну гвардію. Згодом його було затримано в м. Умані.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він 06.03.2022 перебував на чергуванні в групі швидкого реагування, яка розташована на території школи № 14 м. Умань. Під час такого чергування в його обов`язки входило приймати телефонні дзвінки про необхідність виїзду групи для виконання певних завдань, повідомлення про це керівнику та особовому складу. Близько 02 години 06.03.2022 на мобільний телефон ОСОБА_1 зателефонував командир батальйону ОСОБА_3 та повідомив про необхідність відбути ОСОБА_1 до військової частини, яка розташована в Печерському районі м. Києва. Зазначене він добре чув, оскільки в ОСОБА_1 на мобільному телефоні постійно був ввімкнений гучномовець.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є добровольцем в роті швидкого реагування, яка розташована на території школи № 14 м. Умань, де на власному автомобілі є водієм. Так, вранці 06.03.2022 ОСОБА_1 повідомив йому, що ОСОБА_3 надав йому наказ прибути до військової частини в м. Київ. В зв`язку з чим близько 07 години 06.03.2022 він разом з ОСОБА_1 виїхали до м. Києва. З якою метою необхідно було виїхати у м. Київ, він не знає, оскільки з`ясування цих питань не входить до його повноважень. 07.03.2022 на Уманському блокпості ОСОБА_1 затримали, інші блокпости проїжджали без проблем.

Вислухавши ОСОБА_1 , його представника адвоката Чимириса О.В., уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення особу, свідків, дослідивши матеріали справи, доходжу такого висновку.

Завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення згідно зі ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а згідно з частиною першою зазначеної статті передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб та згідно з частиною третьою зазначеної статті передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Необхідною умовою притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, є встановлення факту вчинення нею в умовах особливого періоду, зокрема, самовільного залишення військової частини. Суб`єктами адміністративного правопорушення за вказаною статтею є військовослужбовець строкової служби, військовослужбовець (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаний або резервіст.

Так, Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 29 від 24.02.2022 містить такі відомості: вважати таким, що прибув і приступив до виконання обов`язків за посадою з 24.02.2022 у зв`язку з мобілізацією солдат ОСОБА_1 , стрілець 3 стрілецького відділення, 2 стрілецького взводу, 1 стрілецької роти.

Відповідно до довідки № 55 про самовільне залишення військової частини зі зброєю, обліковане у період з 00.00 06.03.2022 до 00.00 07.03.2022, долученої до матеріалів справи, 06.03.2022 о 10.00 самовільно залишив розташування військової частини зі зброєю військовослужбовець призваний по мобілізації солдат ОСОБА_1 . Попередньо встановлено, що 06.03.2022 о 10.00 під час перевірки наявності особового складу, командиром підрозділу було виявлено відсутність в строю солдата ОСОБА_1 з закріпленою за ним зброєю. На даний час фактичне місце перебування військовослужбовця не встановлено. Під час телефонної розмови з солдатом ОСОБА_1 по мобільному телефону останній повідомив, що він направляється до ГШ ЗС України м. Київ з скаргою про незадовільні умови проходження військової служби.

Відповідно до довідки № 57 про затримання військовослужбовця Збройних Сил України, обліковане у період з 00.00 07.03.2022 до 00.00 08.03.2022, долученої до матеріалів справи, розшукові заходи, організовані командуванням військової частини, позитивних результатів не дали, на телефонні дзвінки військовослужбовець ОСОБА_1 не відповідав, місце перебування військовослужбовця не встановлено. 07.03.2022 близько 16.30 під час слідування солдата ОСОБА_1 на власному автомобілі «РЕНО Лагуна» (д/н НОМЕР_6 ) з напрямку м. Київ у напрямку до м. Одеса, при спробі перетнути блок-пост, розташований на автодорозі Київ-Одеса в м. Умань Черкаської області, представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 затримано військовослужбовця та доставлено до розташування військової частини. Зброя ПМ № УА 5599 та 9 мм набоями до нього у кількості 8 шт. була виявлена у військовослужбовця, вилучена та передана представникам військової частини. Решту 9 мм набоїв у кількості 8 шт. (серія 9-18) солдат ОСОБА_1 втратив, де саме не пам`ятає. Представниками Черкаського ЗВ ВСП складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-11 та ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього докази, письмові та усні пояснення свідків, суддя встановив низку протиріч.

Зокрема, свідок ОСОБА_3 зазначає, що солдат ОСОБА_1 та група швидкого реагування самовільно зайняли школу № 14 у м. Умань, водночас дане твердження спростовується показами ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_8 .

Відповідно до довідок № 55 та № 57 відсутність в строю ОСОБА_1 було виявлено командиром підрозділу 06.03.2022 о 10 год. під час перевірки особового складу. При цьому відповідно до показів ОСОБА_8 і ОСОБА_3 на період воєнного стану на території військової частини не відбувається шикування солдат.

Також пояснення учасників справи та додані до протоколу докази містять суперечності щодо того, чи виходив ОСОБА_1 на зв`язок, чи повідомляв своє місце перебування та причини, відповідно до яких він знаходився за межами військової частини НОМЕР_1 .

Командир військової частини ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно вказував, що жодних ні усних, ні письмових наказів солдату ОСОБА_1 про залишення військової частини не давав. При цьому ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував обставини, викладені у протоколі. Зазначив, що самовільно не залишав військову частину, а отримав усний наказ командира частини, та надав пояснення, які є аналогічними письмовим поясненням, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення. Пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні були підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Дані пояснення у судовому засіданні не змогли спростувати ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Крім того, свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що телефонував солдату ОСОБА_1 задля того, щоб останній зранку прибув у військову частину для надання відповідних пояснень. При цьому також вказав, що військовослужбовці, які здійснюють патрулювання міста у нічний час доби, у тому числі ОСОБА_1 , у денний час доби повинні знаходитися на території військової частини. Відтак незрозуміло, чому командир частини телефонував солдату з тим, щоб він саме у певний день прибув у військову частину, в той час, як він і так повинен там перебувати.

Також матеріали справи не містять доказів того, що за ОСОБА_1 було закріплено будь-яку зброю.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 07.03.2022, вказано, що факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , водночас до матеріалів справи долучені письмові пояснення вказаних свідків, датовані 08.03.2022.

Підсумовуючи наведене вище, взявши до уваги виявлені під час судового засідання суперечності, які містяться як у письмових матеріалах справи, так і в усних поясненнях учасників справи, застосовуючи аналогію закону та керуючись критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», суддя доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, не доведена достатніми, належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вище викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 251, 256, 284, 287 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів.

Суддя О.І. Єщенко