Справа № 605/93/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

"18" березня 2022 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №2 (м.Підгайці) відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, працюючого наладчиком швейних машин ПП Терно-Топ м. Тернопіль,

проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого с. Угринів Угринівського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області, одруженого, інваліда ІІ групи загального захворювання,

постановою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП;

постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП,

за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається, із матеріалів справи про адміністративні правопорушення №605/93/22 зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498006 від 22 лютого 2022 року, громадянин ОСОБА_1 у вищевказаний день близько 14 години 35 хвилин в м. Підгайці по вул. Шевченка Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109» державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена, відповідальність згідно вимог ч.3 ст.130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498007 від 22 лютого 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 у вищевказаний день близько 14 години 35 хвилин в м. Підгайці по вул. Шевченка Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109» державний номерний знак « НОМЕР_1 », будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена, відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності своєї вини не визнала та пояснила, що у вищезазначений час він не керував транспортним засобом, а лише сидів у ньому, при цьому водієм був його батько, який відійшов у своїх справах. Він не пригадує чи йому працівники поліції пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та чи повідомляли його про те, що на нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 на запитання головуючого не зміг пояснити чому він не сказав працівникам поліції про те, що автомобілем керував його батько, для того щоб дочекатись на нього, при цьому повідомив, що думав, що його батько повернеться. Після того, як у нього було вилучено працівниками поліції, належний йому автомобіль, він чи його батько не ходили в поліцію, для того, щоб повідомити хто саме керував транспортним засобом, бо на його думку в цьому вже не було змісту.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Змістом ч.1 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, підтверджується відеозаписами із портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля, які містяться на DVD+R диску, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі серії БАБ №045683 від 22 лютого 2022 року, постановою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року та постановою Тернопільського міськрайонного суду від 24 вересня 2021 року, якими ОСОБА_1 притягнуто відповідно до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису із відеореєстратора патрульного автомобіля видно, що автомобіль білого кольору намагався виїхати із другорядної на головну дорогу, при цьому коли патрульний автомобіль розпочав рух, то вказаний автомобіль заднім ходом з`їхав на обочину дороги та на короткий проміжок часу зник з поля зору поліцейських.

Дослідженим відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського встановлено, що знаходячись на місці зупинки, ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, при цьому останній не повідомляв поліцейських, хто саме керував автомобілем та не говорив їм нічого про те, що водієм був його батько, який тимчасово відлучився у своїх справах. Від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою прилада «Драгер» та в медичному закладі, відмовився.

ОСОБА_1 не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів своєї невинуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП.

Докази того, що ОСОБА_1 оскаржував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі серії БАБ №045683 від 22 лютого 2022 року, якою останній притягнутий до адміністративної відповідальності, у матеріалах справи про адміністративні правопорушення, відсутні, що на переконання суду свідчить про те, що ОСОБА_1 визнано факт керування транспортним засобом у вказаний вище час.

Твердження ОСОБА_1 , які зафіксовані портативним відеореєстратором поліцейського, з приводу того, що він не був водієм, тобто не керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109» державний номерний знак « НОМЕР_1 » в м. Підгайці по вул. Шевченка 22 лютого 2022 року близько 14 години 35 хвилин, суд вважає голослівними, не підтвердженими жодними належними і допустимими доказами, такими, що спрямовані на уникнення від відповідальності, при цьому вони повністю спростовані матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що жодних підстав ставити під сумнів зібрані та надані працівником поліції докази щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, немає, а тому враховуючи особу винного, обставини, передбачені ст.ст.33-35 КУпАП, вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП і відповідно до санкцій вказаних статей накласти на нього адміністративне стягнення, у відповідності до ст.36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності останнього.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання та учасником бойових дій, що підтверджується відповідно довідкою МСЕК серії АВ №0803455 від 24 листопада 2016 року та посвідченням серії НОМЕР_2 від 23 грудня 2016 року, суд вважає за необхідне звільнити вказану особу від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-36, 126 ч.5, 130 ч.3, 221, 283, 284 КУпАП, п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП і відповідно до санкцій вказаних статей накласти на нього адміністративне стягнення, на підставі ст.36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності ОСОБА_1 .

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц