ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7644/21 Номер провадження 33/814/54/22Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Владімірова Р.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповала Валерія Дмитровича на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 листопада 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 07.08.2021 о 00:20 год. в м. Кременчуці, по вул. Свіштовській, в районі будинку №3 ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у лікаря-нарколога, у встановленому законом порядку в КП «ПОЦТЗ ПОР ВСП №5 м. Кременчук». Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Шаповал В.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Доводами апеляційної скарги є відсутність в матеріалах справи доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення останньої з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 роз`яснено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу, а отже перебування біля транспортного засобу, яке знаходиться в нерухомому стані, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки не доводить факт керування транспортним засобом

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Як вбачається з матеріалів справи 07 серпня 2021 року інспектором роти №2 взводу 2 БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Ратушним М.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 148564 про те, що 07 серпня 2021 року о 00:20 год. у м. Кременчук по вул. Свіштовська, 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у лікаря-нарколога, у встановленому законом порядку в КП «ПОЦТЗ ПОР ВСП №5 м. Кременчук». Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі та в судовому засіданні під час її перегляду, ОСОБА_1 зазначав, що не керував транспортним засобом, а лише перебував біля нього, очікуючи свого товариша, який поїхав за запасним колесом. Усвідомлюючи, що він не сідатиме за кермо, він випив пляшку пива.

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, місцевий суд зазначив, що дослідженими доказами, а саме відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції доводиться факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, з переглянутих апеляційним судом приєднаних до справи записів з нагрудних відеореєстраторів (бодікамер) працівників поліції ВІ-01084, ВІ-01045 взагалі не вбачається факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Так, зазначені відеофайли розпочинаються о 01:53 год. (в самому протоколі вказаний інший час керування - 00:20 год) та містять записи лише з приводу доставки працівниками поліції ОСОБА_1 до медичного закладу, проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, складання протоколів про адміністративні правопорушення. Закінчуються при цьому відеозаписи о 03:09 год.

Жодних інших доказів, які б свідчили про факт керування ОСОБА_1 автомобілем матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили б факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 , як про це зазначено в протоколі про адмінправопорушення.

Записи нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які є належними доказами, не містять ані факту керування притягнутим, ані факту зупинки вказаного автомобіля. Більш того, на жодному з відеозаписів не зафіксовано наявність самого транспортного засобу - автомобіля «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 .

Інші матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського взводу 1 роти 2 БПП в м. Кременчуці рядового поліції Беховської Є. не є в даному випадку достатньо переконливими і такими, що відповідають стандарту доведення «поза розумним сумнівом», відтак їх не можна розцінювати в якості беззаперечних доказів скоєння притягнутим ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке встановлює ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки суду першої інстанції не грунтуються на зібраних по справі доказах.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу та події правопорушення в діях притягнутого ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповала Валерія Дмитровича задовольнити.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 листопада 2021 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.І. Обідіна