Справа № 442/213/22
Провадження №3/442/126/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 березня 2022 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Медведик Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №044860 від 21.12.2021, ОСОБА_1 , 21.12.2021 року о 16 год 45 хв в с.Летня Дрогобицького району, керував автомобілем марки ВАЗ 2124 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Обставини події, згідно його пояснень, розвивались наступним чином. Поліцейські на службовому авто рухались назустріч йому, при наближенні включили проблискові маячки. Зупинився, надав документи. Запросили в салон їх службового авто. Почали психологічно тиснути на предмет вживання алкоголю або наркотичних засобів. Він запропонував їм провести освідчення на місці. Однак, поліцейські взяли ліхтарика та почали світити йому в очі. Один із них таким чином впевнився, що все гаразд однак інший почав із ним суперечку з цього приводу. Цей останній розпочав психологічно тиснути на нього задля визнання вини. При цьому, почав рухатись автомобілем віддаляючись від місця зупинки, зупиняючись і знову віддаляючись. Так проїхали близько 700-800 метрів. Будучи перший раз в такій ситуації згодився на пропозицію записати відмову на мобільний телефон згаданого поліцейського. Жодних документів тоді не складали, від керування авто не відсторонювали, випустили з авто і він пішов у напрямку до свого транспортного засобу.

Адвокат підтримав позицію свого довірителя, подавши письмове клопотання про закриття провадження у справі. Крім того, ним було скеровано адвокатський запит до начальника Дрогобицького ВП ГУНП із вимогою про надання письмової інформації на предмет наявності повноважень поліцейських у цей день і час, копію з книги нарядів, про наявність нагрудних камер та причину їх не застосування, помідомити про причину відсутності безперервної відеофіксації події. Також подав суду відповідь, без зазначення повноважень поліцейських, однак із пояснення про те, що відеокамера розрядилась із технічних причин та не працювала.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката, дослідивши протокол та інші матеріали поліції, документи надані адвокатом судом встановлено наступне.

Дійсно, диск із відеозаписами події не містить усієї картини обставин контактування поліцейських із особою, щодо якої ними складено протокол. Зважаючи на це, суд прийняв рішення розглянути протокол на підставі наявних у справі доказів. А такими стверджується позиція адвоката про те, що поліцейські без підтвердження повноважень несення служби на конкретній території на трьох осіб чомусь отримали тільки одну нагрудну відеокамеру і то несправну. А відтак, судити про правомірність їхніх дій, зважаючи на протилежну позицію іншої сторони - не доводиться. Законність поведінки правоохоронців в такому випадку викликає обґрунтовані сумніви, які згідно приписів Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи. Поза розумним сумнівом не піддається законодавчому поясненню факт спрямування водія зупиненого транспортного засобу для з`ясування будь-яких обставин до службового авто. Підтвердженням цього є долучений відео файл із записом. За встановлення наявності зазначених обставин, - питання про застосування психологічного тиску також залишається відкритим.

Зазначаю, що згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи є доведено.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність наведеного вище свідчить щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо винуватості останнього, не підтверджені належними і допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.266, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Медведик Л.О.