Справа № 159/74/22 Провадження №33/802/197/22 Головуючий у 1 інстанції:Лесик В. О.
Категорія:ст.122-4, ст.124 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 496 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за наступне.

ОСОБА_1 22 грудня 2021 року об 11 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «Пежо Експерт», державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Ковелі по вул.М.Левицького, 2, не дотримався безпечного інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки "Шкода Октавіа", номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Разом з тим, ОСОБА_1 будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.122-4, ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування через незаконність, та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складів правопорушень, передбачених ст.122-2, ст.124 КУпАП. Вказує про те, що в матеріалах справи відсутня заява потерпілої та відеозаписи з нагрудних камер спостереження поліцейських, відзнятих 22.12.2021 року, що вказує на той факт, що потерпіла 22.12.2021 року не викликала працівників поліції на місце ДТП, а матеріали, які датовані 22.12.2021 року, фактично виготовлені пізніше і датовані заднім числом. Проте, суд першої інстанції на даний факт уваги не звернув, що вказує на неповноту судового розгляду справи та формальний підхід до її розгляду. Відсутні в матеріалах справи й фотознімки пошкодженого автомобіля (місця пошкодження та характер пошкодження). Немає у матеріалах справи і висновку експерта про характер пошкоджень. За таких обставин суд взагалі не мав можливості встановити факт чи мало місце ДТП та механічного пошкодження автомобіля. Не є такими, що підтверджують його винуватість і відеозапис та фотознімки в електронному вигляді, які містяться в матеріалах справи, оскільки не підтверджують обставин, які викладені у протоколах, які складені щодо нього працівниками поліції. Проте, суд першої інстанції не надав належної оцінки таким доказам на предмет належності, допустимості та достовірності. Вказує також про порушення працівниками поліції вимог законодавства при оформленні адміністративних матеріалів. Схема місця ДТП підписана лише одним учасником події, що є порушенням законодавства, а тому з цієї причини вона не може бути належним доказом у справі. Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні правопорушень, які йому інкримінуються.

ОСОБА_1 та його захисник Кохан-Гнатюк Н.В. будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Однак, захисником до суду подано письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, а також у відсутності її довірителя ОСОБА_1 . У клопотанні захисник також зазначила, що апеляційну скаргу вони підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП за обставин викладених у постанові суду, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №104409 від 29.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП, а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №104410 від 29.12.2021 року, - порушення п.2.10 (а) ПРД України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.122-4 КУпАП.

Пунктом 13.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.2.10 (а) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а за ст.122-4 КУпАП, - у залишенні водіями транспортних засобів місця ДТП, до якої вони причетні.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів), а за ст.122-4 КУпАП, - за залишення учасником дорожнього руху місця ДТП, до якої він причетний.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, які йому інкримінується за ст.122-4 та ст.124 КУпАП не визнає, оскільки вважає, що матеріали справи не містять належних доказів його винуватості.

Проте, такі його доводи до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначених адміністративних проступків, стверджується належним чином дослідженими та оціненими судом доказами, яким надана вірна юридична оцінка, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №104409 від 29.12.2021 року за ст.124 КУпАП, з якого вбачається, що 22.12.2021 року ОСОБА_1 порушив п.13.1 ПДР України, що призвело до вчинення ДТП у зв`язку із чим, зокрема автомобіль марки "Шкода Октавіа", номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №104410 від 29.12.2021 року за ст.122-4 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в порушення п.2.10 (а) ПДР України 22.12.2021 року будучи причетний до ДТП, залишив місце події;

- схемою місця ДТП від 22.12.2021 року в якій, окрім іншого зафіксовані місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортного засобу - автомобіля марки "Шкода Октавіа", номерний знак НОМЕР_2 після ДТП, характер механічних пошкоджень цього транспортного засобу, який підписаний учасником події, яка була на місці ДТП - ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданих працівникам поліції при складанні щодо адміністративних матеріалів, в яких працівник поліції зі слів ОСОБА_2 зазначив, що 22.12.2021 року близько 12:10 год. коли вона вийшла із приміщення міні-маркету та сіла в автомобіль, то їй невідома особа чоловічої статі повідомила, що автомобіль білого кольору з номерними знаками НОМЕР_3 скоїв наїзд на її автомобіль і зник у невідомому напрямку.

При цьому, як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 та наданих ним в суді першої інстанції, він фактично не заперечив той факт, що у час і місці скоєння ДТП він міг рухатися власник автомобілем, оскільки на вул.М.Левицького в м.Ковелі, мав зустріч з ОСОБА_3 .

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 таку обставину підтвердила.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП доводиться і відеозаписом з камери спостереження, яка встановлена на одному з приміщень у місці події, де відбулась ДТП. З цього відео, окрім іншого вбачається, що дійсно мав місце наїзд автомобілем марки "Пежо" білого кольору задньою правою частиною на автомобіль марки "Шкода", який був припаркований. Водій автомобіля марки "Пежо" зупинившись, вийшов з автомобіля, подивився, що сталось та сівши у свій транспортний засіб, залишив місце події.

Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням ПДР України водієм ОСОБА_1 та відповідно пошкодженням транспортного засобу. Погоджується суд апеляційної інстанції із висновком суду про те, що ОСОБА_1 будучи причетним до вказаного ДТП, залишив місце події.

Таким чином, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють картину події, яка вказана у протоколах про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_5 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього стягнення з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 цього ж Кодексу.

При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складів інкримінованих йому адміністративних правопорушень не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення ним ПДР України та відповідно вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі про те, що потерпіла ОСОБА_2 у день ДТП 22.12.2021 року не викликала працівників поліції на місце події з посиланням на відсутність в матеріалах її заяви та відеозаписів з боді-камер працівників поліції, що на його думку ставить під сумнів складення адміністративних матеріалів на місці події, на увагу суду не заслуговують, оскільки судом з цього приводу будь-яких доказів встановлено не було. Крім того, слід зазначити, що положеннями КУпАП та нормативно-правовими актами, які регулюють складення адміністративних матеріалів працівниками поліції, не передбачено обов`язкове написання заяви одним із учасників ДТП.

Не є таким, що дає підстави для визнання недопустимим доказом схеми місця ДТП через її підписання лише одним учасником події ОСОБА_2 , як про це вказує апелянт, оскільки як достеменно встановлено судом, інший учасник ДТП ОСОБА_1 залишив місце події, а працівниками поліції при виїзді за адресою, яка була зазначена в системі "Армор" як місце проживання особи за якою зареєстрований автомобіль із номерними знаками НОМЕР_3 , цього транспортного засобу виявлено не було. При цьому, двері квартири ніхто не відчинив. Дана обставина стверджується рапортом працівника поліції від 22.12.2021 року.

Твердження апелянта як на підставу для скасування судового рішення на те, що матеріали справи не містять фотознімків пошкодженого автомобіля марки "Шкода" (місця пошкодження та характер пошкодження) судом до уваги не приймається, оскільки характер механічних пошкоджень цього транспортного засобу зафіксовано у схемі ДТП.

Не впливає на законність судового рішення і той факт, що відеозаписі з камери спостереження, який міститься в матеріалах справи, не видно номерних знаків автомобіля марки "Пежо", оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_1 не заперечив той факт, що у час і місці скоєння ДТП він міг рухатися власник автомобілем.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній його частині та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2022 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк