ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4462/21 Номер провадження 33/814/8/22Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судового засідання Гринь А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 18 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Полтава, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою та накладено на неї адміністративне стягнення за ч.1 ст.155-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 гривні.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 гривні судового збору на користь держави.

За постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 06 травня 2021 року в порушення вимог п.п.1, 11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95 ВР не забезпечила використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД і проведення розрахункової операції з використанням РРО.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 18 червня 2021 року та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи та не врахував те, що проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_2 за місцем фактичного провадження діяльності є незаконною, а вказані в акті порушення за результатами її проведення - безпідставними.

Апеляційний суд перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст.294 КУпАП судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

У ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Цих вимог місцевим судом не дотримано.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

У відповідності до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити фактичні перевірки.

За п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються, зокрема, у формі акта, який підписується посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності).

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, при цьому, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України й законами України.

Згідно ж з вимогами п.86.4 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

З аналізу приписів ст.86 ПК України слідує, що проведення перевірки є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого покладається на контролюючі органи.

Разом з цим, у п.55.1 ст. 55 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Пункт 56.1 ст.56 ПК України передбачає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Суд першої інстанції, приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , виходив з того, що її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, перебаченого ч.1 ст.155 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення №2595 та акту фактичної перевірки №02929/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 06 травня 2021 року, який і став підставою для складання зазначеного протоколу.

Таким чином, в обґрунтування своїх висновків місцевий суд фактично поклав виключно зміст акту перевірки, при цьому, з достатньою повнотою не дослідив і не з`ясував усі обставини справи, які мають правове значення для її правильного вирішення, внаслідок чого прийняв рішення, що не ґрунтується на доказах у справі й положеннях закону.

Згідно з даними названого акту, 06 травня 2021 року ГУ ДПС у Полтавській області проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_2 за місцем фактичного провадження діяльності, а саме торгівельного павільйону, що за адресою: АДРЕСА_2 . За її результатами встановлено порушення: п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - не забезпечено проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій; п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - не забезпечено ведення режиму попереднього програмування товарів із зазначенням коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, які ставляться у вину апелянту відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі висновків цього акту фактичної перевірки №02929/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 06 травня 2021 року ГУ ДПС у Полтавській області складені податкові повідомлення-рішення №№5, 5.

Однак, 28 вересня 2021 року Полтавський окружний адміністративний суд, рішення якого залишено без зміни 19 січня 2022 року Другим апеляційним адміністративним судом, названі податкові повідомлення-рішення (складені на підставі акта фактичної перевірки №02929/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 06 травня 2021 року) визнав протиправними та скасував. Адміністративний суд, розглядаючи позов ФОП ОСОБА_2 , установив, що 06 травня 2021 року фактичну перевірку, за результатами проведення якої складено названий вище акт, здійснено незаконно та є відсутніми наслідки такої, окремо ще й вказавши про відсутність належних доказів на підтвердження позивачем порушень вимог п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Наведені обставини свідчать про те, що зазначений у акті від 06 травня 2021 року за результатами перевірки факт порушення ОСОБА_1 порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, який ставиться їй у вину, відсутній, а фактична перевірка не відповідає критерію юридичної значимості, через це складений за результатами її проведення акт №02929/16/31/РРО/ від 06 травня 2021 року не підлягає врахуванню як доказ винуватості ОСОБА_1 .

Інших же доказів, які би підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, у судовому рішенні місцевого суду не наведено та матеріали справи не містять.

Одночасно суд апеляційної інстанції зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення №2595 від 06 травня 2021 року, який, до того ж, складено на підставі вказаного вище акту фактичної перевірки, у відсутності інших доказів не може безперечно підтверджувати винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у вину, оскільки у протоколі викладаються фактичні обставини вчинення правопорушення, що повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи і не викликали сумнівів у суду.

За таких обставин, місцевий суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП, так як викладені в протоколі обставини порушення нею вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не підтверджуються доказами по справі.

Ураховуючи відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, оскаржувану постанову слід скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун