Справа № 456/734/22
Провадження № 3/456/531/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

21 березня 2022 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 08.02.2022 о 00:05 год. по вул. Болехівська в м. Стрий перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус та інше, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 зі змінами та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та вказав, що на даний час не працює, має на утриманні малолітню дитину-дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому просить суворо його не карати.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно статті 29 Закону «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Зазначена норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до п.п. 2 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 в редакції від 12.01.2022 року, чинній на момент вчинення правопорушеня, з 17 червня 2021 року на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 08.02.2022 о 00:05 год. по вул. Болехівська в м. Стрий перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус та інше, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 зі змінами та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 910337 від 08.02.2022, згідно якого ОСОБА_1 08.02.2022 о 00:05 год. по вул. Болехівська в м. Стрий перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус та інше, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 зі змінами та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП /а.с.2/;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оглянутим в судовому засіданні, що підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення/а.с.4/;

- рапортом поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Т.Якусик від 08.02.2022, з якого вбачається, що ним під час несення служби спільно з інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Єрега Н.І. 08.02.2022 о 00:05 год. по вул. Болехівська в м. Стрий було виявлено гр. ОСОБА_1 , який перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус та інше, чим порушив постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 зі змінами, а тому на гр. ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст. 44-3 КУпАП /а.с.5/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Суд вважає, що під час складення протоколу поліцейським ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Якусик Т.М. повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, суд не вбачає.

Таким чином, своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу.

Суд дійшов висновку, що накладення адміністративного стягнення в розмірі мінімальної санкції статті, буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 496,20 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000/сімнадцять тисяч/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 /чотириста дев`яносто шість/ грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. Л. Бучківська