Справа №718/202/22
Провадження №3/718/98/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2022 року м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мізюк В.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління патрульної поліції Чернівецької області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22.01.2022 року о 01 год. 30 хв., в с. Мамаївці, АД М-19 482 км керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, не чітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у лікаря-нарколога відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення, яке розміщене на сайті судова влада України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306(з відповідними змінами та доповненнями), передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння (при ст. 130 КУпАП) встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103від 17 грудня 2008 р. тап. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735від 9 листопада 2015 р. (надалі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 р.ІІ Інструкції)

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 326821 від 22.01.2022 року, який складений у відповідності до вимог ст.ст.256,266 КУпАП і у якому викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відмову від проходження на виявлення стану сп`яніння, зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння. (а.с.1).

В матеріалах справи міститься письмове Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписане 22.01.2022 року о 01 год. 45 хв. на ім`я ОСОБА_1 до ЧОНД в м. Чернівці для проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із виявленими у нього ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, виражене тремтіння рук. (а.с.4)

Згідно даних відеозапису із нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які долученого до матеріалів справи, відповідно до якого чітко видно, факт зупинення ОСОБА_1 , та який відмовляється проїхати до ЧОНД м. Чернівці для огляду на стан алкогольного сп`яніння. (а.с.6).

Тобто факт відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано та доведено.

Диспозиція ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п.2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції долучено до матеріалів справи копію постанови серії ЕАО № 5250060 від 22.01.2022 року, згідно ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції у зв`язку із порушенням вимог п. 8.7.3 Правил дорожнього руху та притягнутий до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.5).

З протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським зазначено, що ОСОБА_1 не вилучалося посвідчення водія та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у останнього не було будь-яких документів, які б підтверджували його право керування транспортними засобами.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.10 Правил Дорожнього руху, волій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення трактори машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Враховуючи норми Правил дорожнього руху України, особа, керує транспортним засобом і не має посвідчення водія не є водієм в розум п. 1.10 ПДР України.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Плен; Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008 р.) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини про безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керування транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. З 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. З ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП.

Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове і Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна осі вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно відповіді територіального сервісного центру 7342 РСЦ МВС України в Чернівецькій області № 31/24/116-12-2022 від 22.03.2022 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Таким чином, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом і посвідчення водія, підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП як особа, що керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відносно нього можливо застосувати лише адміністративне стягнення у виді штрафу.

Досліджені судом докази у своїй сукупності підтверджують факт ухилення водія ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, який полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, суд вважає, що всі докази зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольгого сп`яніння.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді накладення штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 30, 33-36, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 280, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 496 гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимогст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя: Мізюк В.М.