Справа № 510/210/22
Провадження № 3/510/276/22

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2022 року м. Рені
Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглядаючи матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. м.Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого в АДРЕСА_2 , працює у ТОВ «Агро-Рені» експедитором, протягом року не піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень, зміст ст. 268 КУпАП роз`яснено, клопотань не надходило,-
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В
Як виходить з наданих адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 , припинивши з 24.12.2020р. діяльність на посаді головного спеціаліста загального відділу апарату виконавчого комітету Ренійської міської ради, будучи суб`єктом декларування відповідно до ч. 1 п. 4 підпункту «в» ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) суб`єктом згідно Примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин подав 30.06.2021р. о 17 год. 54 хв. декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 й рік.
У зв`язку із тим, що у вказаних діях ОСОБА_1 містилися ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, на нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, який було направлено до Ренійського районного суду Одеської області для розгляду.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав та погодився з обставинами вчинення правопорушення, викладеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Прокурор Завальнюк Д.В. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, прокурора Завальнюк Д.В. та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.
Зокрема, протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, № 322 від 11.02.2022 року, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, поясненнями ОСОБА_1 , послідовністю дій користувача ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі декларацій, іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Так, 12.02.2018 року відповідно до розпорядження виконавчого комітету Ренійської міської ради № 5-ос/твк-2018 від 09.02.2018р. ОСОБА_1 було переведено на посаду головного спеціаліста відділу інформаційного забезпечення та земельних відносин апарату виконавчого комітету Ренійської міської ради та присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування.
01.01.2019р. відповідно до розпорядження виконавчого комітету Ренійської міської ради №74-ос/твк-2018 від 28.12.2018р. ОСОБА_1 було переведено на посаду головного спеціаліста загального відділу апарату виконавчого комітету Ренійської міської ради.
01.03.2020р. відповідно до розпорядження виконавчого комітету Ренійської міської ради № 10 ос/твк-2020 від 14.02.2020 ОСОБА_1 було присвоєно 14 ранг посадової особи місцевого самоврядування.
24.12.2020р. відповідно до розпорядження виконавчого комітету Ренійської міської ради №111-ос/твк-2020 від 22.12.2020 р. ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста загального відділу апарату виконавчого комітету Ренійської міської ради.
Згідно частини першої, пункту 1, підпункту «В» ст. З Закону, суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону, - є посадові особи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".
Відповідно до статті 13 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, встановленому Законом України "Про запобігання корупції".
У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані давати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно нього Закону.
Таким чином, головний спеціаліст загального відділу апарату виконавчого комітету Ренійської міської ради ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, відповідно п.п. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону зобов`язаний був виконувати і вимоги, визначені у т.ч. і ч.2 ст. 45 вказаного Закону в частині обов`язку подати декларацію після припинення діяльності та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.
Таким чином, строком перебування особи в часі як такої, що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках, визначених у розпорядженні про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.
Відповідно до Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 03.02.2021р. «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» визначено, що декларація особи, яка припинила діяльність (декларація «після звільнення») декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону з 00 год. 00 хв. 01 січня до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.
Відлік строку подачі декларації «після звільнення» починається з 00 год. 00 хв. 01 січня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність.
Таким чином, головний спеціаліст загального відділу апарату виконавчого комітету Ренійської міської ради Гречух М.М., як особа, яка припинила 24.12.2020р. діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаній подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність за 2020 рік, до 00 год. 00 хв. 01.04.2021 року.
Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу другого частини другої статті 45 Закону, після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави за 2020 р., лише 30.06.2021р. о 17 год. 54 хв., що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У своїх поясненнях ОСОБА_1 підтвердив факт несвоєчасної подачі декларації типу - «після звільнення», відсутність у нього поважних причин та визнав вину повністю.
Факт несвоєчасності подачі відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасної подачі відповідної декларації ОСОБА_1 не встановлені.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 , припинивши 24.12.2020р. діяльність на посаді головного спеціаліста загального відділу апарату виконавчого комітету Ренійської міської ради, будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на вказаній посаді, вчинив дії, які містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність за 2020р.
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. №5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Датою і часом вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією ОСОБА_1 , є:
фактичний час і дата несвоєчасної подачі декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 р., тобто 30.06.2021р. о 17 год. 54 хв.
Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання протоколу за участю особи ОСОБА_1 , а саме 11.02.2022р.
Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне, без поважних причин подання ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначений Законом строк, як особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020р.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно- правову відповідальність.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУпАП.
Таким чином, дослідивши всі надані суду докази, суд прийшов до висновку, що всі вони узгоджуються між собою, підтверджують подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, суд зазначає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, пом`якшуючі відповідальність обставини ( щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин), суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. в дохід держави.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 7, 33, 36, 40-1, 172-6 ч. 1, 245, 280, 283, 284-285 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. в доход держави.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. у дохід держави.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду .

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Вячеслав ДУДНИК