Справа № 136/254/22
провадження №3/136/70/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області відділ поліції №4 Вінницького районного УП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №024748 від 12.02.2022 слідує, що 12.02.2022 о 20:18 год., по вул. 1-го Травня, в м. Липовець, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого був неосвітлений задній номерний знак, в темну пору доби, чим порушив п.2.9 ПДР України, в ході перевірки документів виявилося, що гр. ОСОБА_1 не має посвідчення водія на керування транспортним засобом, а саме категорії «в», чим порушив п.2.1-а, ПДР.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано уповноваженою на складання протоколу особою за ч.2 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи, отож підстав для відкладення розгляду справи в силу ст.268 КУпАП суд не вбачає та здійснює розгляд у даному суджовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані в справі докази, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 надано до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №024748 від 12.02.2022, в якому викладено суть висунутого ОСОБА_1 обвинувачення; фотокопія протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №024747 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, який жодним чином не засвідчений в установленому законом порядку.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення являвся неповнолітнім.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що особа, яка складала матеріали про адміністративне правопорушення, встановивши вік ОСОБА_1 , в порушення ст. 33 Закону України "Про національну поліцію", яка передбачає можливість проведення опитування неповнолітніх тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога, та в порушення ст. 270 КУпАП згідно з якою інтереси неповнолітньої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники), працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, відібрано пояснення від неповнолітнього у відсутності його законного представника або педагога, що є суттєвим порушенням права неповнолітнього на захист, що в свою чергу свідчить про недопустимість усіх зібраних у справі доказів, як таких, що отримані з порушенням визначеного законом порядку, з порушенням права неповнолітнього на захист.

У ст.251 КУпАП визначено поняття доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, визначено, що обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева»(fruit of the poisonous tree) сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України»,«Яременко проти України», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими., отож такі докази є недопустимими.

Із вказаних міркувань, суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що зібрані у справі докази, яким є лише протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.2 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року N 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у даній справі стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП слід закрити за недоведеності висунутого особі обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 126 ч.2, 256, 247, 251, 279, 283-284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН