ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Турченяк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 грудня 2021 року біля 14 год. 30 хв. по вул. М. Кривоноса в м. Бар Вінницької області керував транспортним засобом - мопедом, марки "Honda Dio", без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, де зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно.

За останнім відомим місцем проживання (перебування) ОСОБА_1 , а саме за адресою, яку ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції та яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_2 , йому було надіслано судові повістки про виклик у суд на 07 лютого 2022 року та на 14 березня 2022 року. Однак, до суду повернулися конверти з рекомендованими поштовими повідомленнями з відмітками поштового відділення про неможливість вручення повісток із зазначенням причини невручення (а.с. 17-19, 29-32).

При цьому судом було вжито заходів щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Згідно довідки виконавчого комітету Мошківської сільської ради № 207/02-09 від 11 лютого 2022 року ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с. 27).

За вказаною адресою ОСОБА_1 було надіслано судову повістку про виклик у суд на 14 березня 2022 року, яку останньому вручено 19 лютого 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, де в графі "розписка про одержання" проставлено підпис "Оніщенко" (а.с. 35).

Оскільки інші відомості щодо місця перебування (проживання) ОСОБА_1 у суду відсутні, тому відповідальність за ненадання цих відомостей несе особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вказане вище, узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України" відповідно до якого, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог статей 38, 277 КУпАП.

За підстав, зазначених вище, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ураховує положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14, де зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд бере до уваги докази, зібрані особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення - поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микулічем П.В., а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 243653, від 11 грудня 2021 року (а.с. 2);

- акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, тестування до протоколу, серії ААБ № 243653, від 11 грудня 2021 року, проведене за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 торгової марки "Drager", направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Цими доказами беззаперечно підтверджується те, що концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 складала 0,23 % проміле, від підпису у вказаних документах останній відмовився (а.с. 3-6);

- відеозапис події, яка мала місце 11 грудня 2021 року о 14 год. 30 хв. по вул. М. Кривоноса в м. Бар Вінницької області, за участі водія ОСОБА_1 , який зафіксований у встановленому законом порядку працівником поліції СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області на СD-R диск (а.с. 7);

- довідку начальника Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області С. Петлика про те, що ОСОБА_1 протягом останніх 12 місяців не притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 по Відділенню поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області не рахується як вилучене та на тимчасовому зберіганні не перебуває (а.с. 8).

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні у справі "О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 є небезпечним для інших учасників дорожнього руху та пішоходів. Вказана обставина істотно підвищує суспільну шкідливість вчиненого адміністративного правопорушення.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 ухилився від участі у розгляді справи в судовому засіданні, не розкаявся у вчиненні адміністративного правопорушення, тому обставини, які пом`якшують його відповідальність, відсутні.

За таких підстав, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн 20 коп.

На підставі п. 2.9 (а) ПДР України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", статтями 40-1, ч. 1 ст. 130, частинами 1, 2 ст. 251, ст. 252, ч. 1 ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Єрмічова