Справа №601/167/22
Провадження № 3/601/120/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Шульгач Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ст.185, ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 817327 від 19 січня 2022 року, 19.01.2022 року о 17 год. 20 хв. в с.Кімната Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 , не виконував законі розпорядження та вимоги поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, а саме не надавав документи для встановлення його особи, нецензурно виражався у громадському місці та на зауваження не реагував.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 817326 від 19 січня 2022 року, 19.01.2022 року о 17 год. 20 хв. в с.Кімната Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці виражався в сторону працівників поліції та прохожих громадян нецензурними словами, чим порушив громадський порядок.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

28.02.2022 року постановою Кременецького районного суду Тернопільської області застосований примусовий привід до ОСОБА_1 .

Згідно рапорту ДОП СПД (м.Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції Тетяни Костюк від 21.03.2022 року, виконати постанову суду про привід ОСОБА_1 не представилось можливим, оскільки останній відсутній за місцем постійного проживання і місце його перебування на даний час невідомо.

Враховуючи обмежені законом строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачені статями 173 та 185 КУпАП, на час поступлення адміністративних матеріалів в суд, особа, яка складала адміністративні матеріали не забезпечила присутність порушника. Водночас судом вживалися заходи до виклику особи в судове засідання 25.01.2022 року, 09.02.2022, 28.02.2022 року та 21.03.2022 року, що підтверджується повідомленнями про вручення. Однак присутність такої особи не було забезпечено в судовому засіданні, що підтверджує рапорт працівників поліії.

З метою недопущення повторного відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений законом, з метою недопущення затягування справи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах Федіна проти України від 02.09.2010 року, Смірнова проти України від 08.11.2005 року, Матіка проти Румунії від 02.11.2006 року, Літоселітіс проти Греції від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі Пономарьов проти України яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 по наявних матеріалах справи.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185, ст.173 КУпАП, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особою, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ №817327 та серії ВАБ №817326, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП, тобто злісна непокора вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків; за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Справа розглядається в межах пред`явленого обвинувачення, на підставі наданих доказів.

Протокол, є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі Тейксейра де Кастор проти Португалії від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можна зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надані протоколи про адміністративне правопорушення серія ВАБ №817327, серія ВАБ 817326 та додані: рапорт інспектора з реагування ПП СПД №1 (м.Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області О.Трачука від 19.01.2022 року, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №610151 від 19.01.2022, серії БАБ №606934 від 19.01.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Однак, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив зазначені у протоколах правопорушення, матеріали справи не містять, а зазначені рапорти працівників поліції не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи.

Інших доказів, що стосуються даної справи, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, у зв`язку з тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ст. 173 КУпАП, не доведена, оскільки матеріали справи, не містять належних та допустимих доказів винуватості останнього у скоєнні правопорушень, суд вважає необхідним провадження в адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу зазначених адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173, 185, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: