ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/193/22 Справа № 214/4934/21 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Тарнаповича І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 04.06.2021 року о 12-15 годині в м.Кривий Ріг в Саксаганському районі по пр-ту Миру, електро - опора 90, керуючи транспортним засобом Мазда 626 д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті з круговим рухом був не уважним, не врахував при виїзді з даного перехрестя, не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині, не дав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався при попутному напрямку прямо праворуч. В результаті зіткнення транспортним засобам завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 б, 10.1,10.3,10.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Правопорушення зафіксовано на БК АЕ-00261.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Тарнапович І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року скасувати, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Посилається на те, що суд першої інстанції при розгляді справи не надав належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи; під час допиту учасників дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не правильно оцінив обставини, що мають значення для справи; не зазначив мотивів відхилення показань особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та надання переваги показам потерпілого ОСОБА_2 ; безпідставно відмовив в клопотанні про призначення судової авто-технічної експертизи та витребування від полку поліції копій відеозаписів фіксації дорожньої обстановки під час оформлення матеріалів на місці пригоди.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Тарнапович І.В. апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п. 2.3 б правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно до п.10.3 правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Пунктом 10.4 правил дорожнього руху України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Окрім того вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 130475 від 04.06.2021 року; схемою та фототаблицею місця ДТП від 04.06.2021 року); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4301639 від 04.06.2021 року, складеного щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425,00 грн.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи України від 11.09.2020 року, згідно з якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що останній рухався по кільцю в правій смузі руху з увімкненим правим поворотом спростовано показаннями даними в судовому засіданні ОСОБА_2 , схемою дорожньо-транспортної пригоди, фотографіями з місця ДТП (розташування транспортних засобів після зіткнення), а також механічними пошкодженнями транспортних засобів (автомобіль ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження у ліву сторону - ліва задня частина бамперу, автомобіль ОСОБА_1 у праву сторону -передня права фара), що свідчить про те, що ОСОБА_1 рухався по крайній лівій смузі руху. Автомобіль ОСОБА_2 перед зіткненням випередив автомобіль ОСОБА_1 , тобто фактично був попереду.

Крім того, твердження ОСОБА_1 про те, що схема дорожньо-транспортної пригоди, яку склали представники Національної поліції, та була підписана ним на місці ДТП не відповідає дійсності, оскільки на момент її складання було лише відображено розташування транспортних засобів після зіткнення, та не враховано осип скла правої фари автомобіля ОСОБА_1 на яке з його тверджень вказувало місце зіткнення, при розгляді та опрацювання схеми та пояснень наданих під час розгляду, до уваги не приймалось, оскільки такі твердження спростовуються фактичне розташування транспортних засобів після зіткнення яке засвідчене схемою місця ДТП та судом розцінено як спосіб уникнути адміністративну відповідальність.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апелянта з приводу того, що суд першої інстанції не вирішив питання про призначення експертизи, оскільки відповідно до постанови суду першої інстанції, клопотання ОСОБА_1 від 01.10.2021 було розглянуто на засіданні суду 23 грудня 2021 року та надані обґрунтовані пояснення про відхилення, а саме вказано, що приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті. Будь-які спеціальні знання для вирішення питання про наявність або відсутність в діях особи (осіб) складу адміністративного правопорушення у зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою не потрібні, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення причиною даної дорожньо- транспортної пригоди вказано невиконання вимог Правил дорожнього-руху України саме ОСОБА_1 , а не будь-які інші факти, що були б пов`язані з технічними особливостями автотранспортних засобів і встановлення яких потребувало б спеціальних знань.

Апеляційний суд не приймає до уваги висновок експертного дослідження №ЕД-19/104-22/1201-ІТ від 27.01.2022 року наданий апелянтом, оскільки висновки експерта зроблені лише на підставі пояснень водія ОСОБА_1 . При цьому ніяких висновків на підставі пояснень водія ОСОБА_2 зроблено не було.

При цьому слід зазначити, що висновок експерта не є обов`язковим для суду та так само, як і будь-які інші докази у справі, оцінюється судом за його внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що судом першої інстанції було зроблено.

З огляду на вищевикладене, твердження апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не узгоджуються із матеріалами адміністративного провадження та наявними в них доказами.

На переконання суду апеляційної інстанції саме дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП.

Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що він складений з дотриманням статтей 254-256 КУпАП та Інструкції від 06 листопада 2015 року № 1376.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Тарнаповича І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко