Справа № 161/2865/22
Провадження № 3/161/1457/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 24 березня 2022 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Крупінська С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

- за ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 16.02.2022 року о 18:38 у м. Луцьк по пр. Соборності, керуючи транспортним засобом марки Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримавшись безпечної дистанції допустив зіткнення з транспортним засобом марки Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобіль останнього зазнав механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху. Надалі після зіткнення ОСОБА_1 залишив місце ДТП, до якого причетний, чим порушив вимоги 2.10 а) Правил дорожнього руху. Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 135734 від 16.02.2022 року та серії АББ № 274762 від 16.02.2022 року такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, які ставляться йому у вину, не визнав. Додатково пояснив, що у зазначений у протоколах дату, час дійсно рухався на автомобілі по пр. Соборності поблизу ТРЦ «Порт Сіті», зокрема змінював смугу руху з крайньої правої на середню, та відповідно зупинився на червоне світло світлофора. Надалі чоловік, який керував транспортним засобом марки Fiat Doblo, що рухався позаду нього, почав подавати сигнал, а після того як він вийшов з автомобіля повідомив йому, що він, начебто, в нього «в`їхав». Однак після огляду обох транспортних засобів він не виявив будь-яких їх механічних пошкоджень. При цьому ОСОБА_1 зауважує, що дотримувався дистанції при русі та не в`їжджав у автомобіль потерпілого. При цьому потерпілий запропонував йому заплатити 500 гривень за незрозумілі йому пошкодження, однак він відмовився та продовжив рух. Через 10 хвилин за викликом поліції він прибув для складення протоколу, де було зафіксувано пошкодження автомобіля потерпілого та відсутність таких пошкоджень автомобіля, на якому він рухався.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Як встановлено судом, до складеного протоколу про адміністративне правопорушення долучені акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останні не визнав факт вчинення ДТП, пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що останній під час зупинки автомобіля відчув поштовх із задньої частини, а у дзеркало заднього виду побачив транспортний засіб, яким рухався ОСОБА_1 , схему місця ДТП та фотофіксацією місця ДТП.

Суд зауважує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Разом із тим вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази не місять будь-які фактичні дані, які б безумовно вказували на наявність у діях особи, стосовно якої складено протокол, складу адміністративного правопорушення та винність у пошкодженні автомобіля потерпілого.

Зокрема, складені на місці події схема ДТП та фотофіксація вказують на наявність потертості та пошкодження лакофарбового покриття на задньому бампері автомобіля марки Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_2 , проте не вказують на наявність таких пошкоджень на передньому бампері автомобіля марки Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував

ОСОБА_1 , із відповідною локалізацією, яка б відповідала механізму завдання пошкодження, на який у своїх поясненнях вказує потерпілий ОСОБА_2 та, який відображений на схемі. Наявна фотофіксація вказує лише на факт зупинки транспортних засобів. Із вказаної схеми та фотофіксація вбачається, що на автомобілі марки Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 відсутні будь-які механічні пошкодження, що вказує на відсутність причинно-наслідковий дій особи щодо якої складено протокол в пошкодженні автомобіля марки Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_2 .

При цьому ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інші докази, які б безумовно надали змоги сторонньому спостерігачу безальтернативно визнати, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є склад правопорушення й вона винна в ньому, в порушення ч. 2 ст. 251 КУпАП, суду не надано. За таких обставин суд вважає, що у діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ста. 124 КУпАП.

При цьому суд зауважує, що ст. 122-4 передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Однак з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 мав умисел на залишення місця ДТП, а про відсутність умислу свідчить й те, що він надалі зреагував на виклик поліцейського та одразу повернувся на місце пригоди, що свідчить про відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Керуючись ст. 122-4, 124, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська