П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення, які надійшли від Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, відносно громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАп,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 450091 від 04.02.2022, згідно з яким 04.02.2022, близько 17 год. 10 хв. за адресою м. Ужгород, по вул. Другетів, 91, гр. ОСОБА_1 перебував без документів, що посвідчують його особу, чим порушив постанову КМУ №1236.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив. У поясненні до протоколу просить його суворо не карати.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Склад правопорушення та відповідальність за його вчинення визначаються за змістом лише тих законодавчих норм, які були чинними на час вчинення відповідного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбаченихЗаконом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України (Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Диспозиція ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у постанові КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 р. № 1236.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 450091 від 04.02.2022 дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфікуються за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, вказано про порушення постанови КМУ №1236.

Враховуючи подані докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Обираючи вид та розмір стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, суд враховує особу правопорушника, який не працює, доходів не отримує, не в повній мірі розуміє наслідки недотримання умов карантину, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, інші обставини справи, а також те, що від вчиненого тяжких наслідків не наступило, тому вважає за можливе звільнити порушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись статтями 22, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда