Спарва№ 308/2337/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДП18 №374177 від 05.02.2022 вбачається, що 05.02.2022 о 14 год. 18 хв. на а/д М 06 814 км., гр. ОСОБА_1 , керував тз Фольцваген Шаран н.з. НОМЕР_1 будучи обмеженим у праві керування т.з. згідно постанови Берегівського міського ВДВС №60650669 від 14.01.2022, чим порушив вимоги ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 , в попередньому судовому засіданні заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП. Вказував на те, що дійсно у Берегівському відділі державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження №60650669. При цьому зазначив, що в межах його виконання, відносно нього було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14.01.2020 року. Однак боржник зазначає що 18.01.2022 ВП №60650669 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану та припинення чинності арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. При цьому просив приєднати копію вказаної постанови до матеріалів справи.

В судове засідання ОСОБА_1 призначене на 10.03.2022 року не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч. 1ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд враховує, що в минулому судовому засіданні був присутній ОСОБА_1 , надав усні пояснення, а також документи для приєднання до матеріалів справи.

За таких обставин, суддя не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, оскільки справа неодноразово відкладалась за клопотаннями захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку суддя встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно ст. 12 ПДР, стосується швидкості руху транспортних засобів, а саме щодо забезпечення водіями безпечної швидкості руху та обмежень швидкості руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КупАП, передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Під час розгляду справи встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 05.02.2022 о 14 год. 18 хв. на а/д М 06 814 км., гр. ОСОБА_1 , керував тз Фольцваген Шаран н.з. НОМЕР_1 будучи обмеженим у праві керування тз згідно постанови Берегівського міського ВДВС №60650669 від 14.01.2022, чим порушив вимоги ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 126 КУпАП

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що постановою головного державного виконавця Берегівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Росоха Мирославом Миколайовичем, при примусовому виконанні Виконавчого листа №297/148/19 виданого 01.10.2019 Берегівським районним судом. Про: «Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23 січня 2019 року, і до досягнення дітьми повноліття.»

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, яка хворіє на тяжкі види захворювань, постанови, зазначені у пунктах 1-4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, виносяться державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Разом із тим, із тим зі змісту постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.01.2022 ВП №60650669, Виконавчий лист № 297/148/19 виданий 01.10.2019 повернуто стягувачу без виконання, у зв`язку з заявою стягувача про відсутність заборгованості та своєчасну щомісячну сплату аліментів. Окрім того, вказаною постановою, припинено чинність арешту майка боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

З наведеного можна дійти висновку, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, що постановлена державним виконавцем при примусовому виконання ВП №60650669 від 14.01.2020 року скасовано, як захід примусового виконання рішення.

Окрім того, слід звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення від відносно ОСОБА_8 , було винесено 05.02.2022, тобто фактично після винесення постанови державним виконавцем про повернення виконавчого листа стягувачу та припинення чинності арешту майка боржника та скасувати інших заходів примусового виконання рішення.

Таким чином приходжу до висновку, що на момент винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відносно ОСОБА_1 , було скасовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобам.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Отже, лише наявність чинної постанови державного виконавця може тимчасово обмежувати боржника у праві керування транспортними засобами.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення та інші надані до суду матеріали, оцінивши докази в їхній сукупності та співставленні, та приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, матеріалами справи не доведена, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП,у з в`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,44-3,247,280,283-285,287,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 126 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош