Справа № 569/247/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, рнокпп НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №314454 від 28 грудня 2021 року, 28 грудня 2021 року о 19 год. 20 хв. в м. Рівне на перехресті вул. В. Чорновола вул. Драгоманова, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Oktavia Tovr д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом BMW X6 д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями порушив вимоги п. п. 16. 1, 16. 11 ПДР України та дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Луцюк М.П. вину у вчиненні правопорушення не визнали. Просили закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши схему місця ДТП, інші матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту статті 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до вимог ст. 245 КПК України,завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Під час складання адміністративного протоколу не було здійснено повного та всебічного дослідження обставин дорожньо-транспортної події, до протоколу та матеріалів справи не долучено достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, не надано належної правової оцінки поясненням свідків, учасників ДТП та інше.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме за відсутності свідків, які підтверджували факт адміністративного правопорушення, інше.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 16.1 Правил дорожнього руху, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Пунктом 16.11 Правил дорожнього руху визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Як вбачається із наданих суду письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , який був пішоходом на ділянці дороги, де відбулось ДТП, водій автомобіля BMW X6 проігнорував червоний сигнал світлофору, об`єктивно перевищуючи при цьому швидкість руху та в момент ДТП перебуваючи на зебрі, здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Oktavia, який в той момент оцінивши ситуацію виїжджав з вул. Драгоманова на вул. В. Чорновола.

Вказане також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Виходячи з обставин справи, доказів, які свідчили б про те, що водій автомобіля Skoda Oktavia Tovr д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. п. 16. 1, 16.11 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталась ДТП не встановлено.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Лише наявність прямих, незаперечних доказів, які вказують на порушення особою правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладено, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.