Справа № 152/169/22
П О С Т А Н О В А
іменем України
09 березня 2022 року м. Шаргород
Справа №152/169/22
Провадження №3/152/87/22
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н. Л.,
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не є особою з інвалідністю, пенсіонера, працюючого директором ТОВ «Проф-Авто», паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 25.06.2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
- за ч.1 ст.127-1 КпАП України,
Відповідно до ч.1 ст.276 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення є м. Шаргород.
Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район.
Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.
Місто Шаргород тепер Жмеринського району Вінницької області входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.
Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.
В суді ОСОБА_1 не визнав себе винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначив, що у автомобілях МАЗ 1992 року випуску передбачено наявність двох склоочисників, які були наявні при проведенні ним перевірки технічного стану транспортного засобу МАЗ 544008-030-021 з державним номерним знаком НОМЕР_3 09.02.2022 року. Тому вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.
Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, додані про протоколу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Недивлячись на не визнання ОСОБА_1 вини, винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи.
Так, винуватість ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №535047 від 15.02.2022 року (а.с.1); висновком про визнання протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу недійсним від 10.02.2022 року (а.с.2-3); довідкою про перевірку технічного стану ТЗ від 09.02.2022 року (а.с.5); фототаблицями до довідки (а.с.6-7).
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №535047 від 15.02.2022 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки протокол містить відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким останній не скористався та зазначив, що пояснення надасть в суді (а.с.1).
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №535047 від 15.02.2022 року вбачається, що в обвинувачення ОСОБА_1 поліцейським, який складав протокол, ставиться порушення вимог ч.1 ст.127-1 КУпАП.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.127-1 КпАП України, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах:видача документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу;видача документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, без проведення перевірки його технічного стану;видача спеціального знака державного зразка з порушенням встановленого Законом порядку укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю. Всі склади формальні.Суб`єкт адміністративного проступку спеціальний (посадові особи).
В протоколі про адміністративне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , зазначено, що він є директором органу з інспектування ТОВ «Проф-Авто», що підтверджується довідкою від 09.02.2022 року про перегляд ЕЦП (а.с.5).
Окрім того, з довідки про перевірку технічного стану від 09.02.2022 року, що додана до протоколу, вбачається, що перевірений ОСОБА_1 ТЗ є технічно справним (а.с.5), тоді як з фототаблиці вбачається, що у автомобілі відсутній склоочисник.
При цьому, суд вважає безпідставним ствердження ОСОБА_1 про те, що автомобіль МАЗ, перевірку технічного стану якого ним проведено 09.02.2022 року, 1992 року випуску, оскільки вказане ствердження спростовується реєстраційною карткою ТЗ, з якої убачається, що автомобіль МАЗ з державним номером НОМЕР_3 , 2004 року випуску, тому має бути обладнаним трьома склоочисниками, тоді як на фототаблиці вбачається наявність лише двох склоочисників.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.127-1, ст.ст.283, 284, 294, 307 КпАП України,
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.127-1 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: