Провадження № 33/824/951/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року у адміністративній справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одночасно апелянт просить поновити йому строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що належним чином про дату, час і місце розгляду справи не повідомлявся. Разом з тим, оскаржувану постанову він отримав 19 січня 2022 року, а звернувся із апеляційною скаргою 28 січня 2022 року, через що, вважає, що строк на апеляційне оскарження ним був пропущений з поважних причин.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує зокрема на те, що суд першої інстанції не викликав його в судове засідання, належним чином не дослідив матеріали справи, та не врахував, що його автомобіль не здійснював рух заднім ходом, стояв припаркований, а водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_2 , заїжджаючи з головної дороги на прилеглу територію, не дотримався вимог ПДР України та здійснив наїзд у його задній бампер.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином про дату, час і місце розгляду справи не повідомлявся. Оскаржувана постанова була прийнята судом 22 грудня 2021 року, копію повного тексту цієї постанови ОСОБА_1 отримав 19 січня 2022 року, що підтверджується розпискою про вручення, а апеляційну скаргу подав 28 січня 2022 року, через що, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно матеріалів срави та схеми ДТП, зіткнення сталося в момент заїзду з головної дороги водія ОСОБА_2 на прилеглу територію, по якій рухався заднім ходом на своєму авто водій ОСОБА_1 та дійшов висновку про те, що на момент зіткнення перевагу мав водій, який заїжджав з головної дороги, аніж, той який рухався другорядною дорогою та й ще заднім ходом, а відтак зіткнення сталося не внаслідок винних дій водія ОСОБА_2 , а з інших причин.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 329119, 17 листопада 2021 року близько 10 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Ак. Корольова, 8, виконуючи поворот ліворуч на прилеглу територію, ОСОБА_2 в порушення вимог п.п. 2.3б, 10.2 Правил дорожнього руху не надав переваги в русі автомобілю «ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ), який рухався заднім ходом, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Зі схеми ДТП вбачається, що зіткнення сталося в момент заїзду з головної дороги водія автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_2 на прилеглу територію, по якій рухався заднім ходом на своєму авто «ФОЛЬКСВАГЕН» водій ОСОБА_1 , а також зафіксовано локацію пошкоджень на обох автомобілях («ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 - передній бампер, а «ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_2 - задній бампер).

В своїх поясненнях ОСОБА_2 вказує, що в момент повороту ліворуч з головної дороги на прилеглу територію автомобіль «ФОЛЬКСВАГЕН» спочатку стояв, а потім почав рух заднім ходом, після чого він зупинився та почав сигналити, проте він продовжував рух заднім ходом і допустив зіткнення автомобілів та вважає, що він не міг уникнути зіткнення, здавши свій автомобіль, оскільки позаду нього по головній дорозі рухались автомобілі.

У матеріалах справи також міститься пояснення ОСОБА_1 , в яких він вказує, що керуючи своїм автомобілем, включив задню передачу, почав виконувати рух та в цей момент, з головної дороги різко повернув водій ОСОБА_2 та вдарив його авто у задній бампер. Вказує також, що свідок ОСОБА_3 може підтвердити, що ОСОБА_2 зупинив свій транспортний засіб в момент удару.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом

Статтею 124 КУПАП визначено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, які не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд належним чином з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи та перевірив їх доказами, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні даного ДТП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що його автомобіль не здійснював рух заднім ходом, стояв припаркований, відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки вони суперечать протоколу про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, першопочатковим поясненням ОСОБА_2 та самого ОСОБА_1 від 17 листопада 2021 року.

З огляду на викладене, суд також критично оцінює посилання апелянта на покази свідків, оскільки під час скоєння ДТП, свідки, пішоходи та пасажири були відсутні, що підтверджується схемою ДТП, з якою ОСОБА_1 ознайомився та погодився, своїх заперечень на схему ДТП не надав, що підтверджується його підписом на схемі ДТП.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.С. Мельник