Справа № 308/1604/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий,-

- за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №802306 від 24.01.2022, 24.01.2022 о 10 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 в с. Розівка Ужгородського району по вул. Концівській на транспортному засобі марки «Дейво», державний номерний знак « НОМЕР_1 », надавав пасажирські перевезення з кукушкою «Сіті» на даху транспортного засобу без наявності ліцензії, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 надав пояснення, в яких зазначив, що 24.01.2022 його авто було зупинено в с. Розівка поліцейськими без детального пояснення причин. Підставою для зупинки назвали наявність «кукушки» на даху його авто, проте, це не є обов`язковою підставою для зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 зазначив, що не виконував та не мав наміру виконувати перевезення пасажирів, що добре видно на відеоматеріалах, доданих до справи та вказав, що сам не бачив, що «кукушка» була розміщена на даху авто, впевнений, що це трапилось випадково, та припускає, що її встановили діти, які грались в гаражі напередодні.

Зазначив, що «кукушка» була в його гаражі, оскільки в 2010 році протягом певного часу він здійснював перевезення пасажирів та мав наявну ліцензію.

Крім того, зазначив, що протокол складений з помилками, зокрема, він зазначений і як особа стосовно якої склали протокол і як потерпілий. В протоколі не зазначені свідки події, що може свідчити про те, що він не здійснював переввезення людей, відсутність пасажирів в автомобілі також підтверджується відоезаписом.

Заслухавши думку особи, що притягається до відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма є бланкетною і відсилає до спеціального закону - Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі - Закон).

Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону, суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, після внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема, перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з положеннями ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з п. 14.1.36. ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25.04.2003 № 3, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Зі змісту протоколу випливає, що 24.01.2022 о 10 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 в с. Розівка Ужгородського району по вул. Концівській на транспортному засобі марки «Дейво», державний номерний знак « НОМЕР_1 », надавав пасажирські перевезення з кукушкою «Сіті» на даху транспортного засобу без наявності ліцензії.

В той же час, як встановлено судом з матеріалів справи, такі не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що гр. ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, пов`язану із наданням послуг з перевезення пасажирів (таксі). Не вказано осіб, яким він надавав послуги таксі, за якою ціною здійснював послуги з перевезення пасажирів чи існувала регулярність таких послуг та чи взагалі такі послуги надавалися. Так, у матеріалах справи відсутні пояснення будь-якого свідка, який був очевидцем надання гр. ОСОБА_1 послуг вартісного характеру, пов`язаних з автоперевезенням, чи безпосередньо отримав такі послуги від останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні докази у справі не містять достатньої інформації на підтвердження здійснення гр. ОСОБА_1 пасажирських перевезень як таксі.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що вина гр. ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 164, 245, 251-252, 268, 280, 284, 287-291 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду І.О. Шепетко