Провадження № 33/4808/165/22
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Дяківа Д.І. на постанову Івано-Франківського міського суду від 8.02.2022 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 19 грудня 2021 року о 04год. 01хв. по вул. Коновальця, 264-А в м. Івано-Франківськ керував автомобілемтранспортним засобом MERCEDES-BENZ VANEO номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Дяків Д.І. оспорює законність й обґрунтованість постанови судді. Вважає її незаконною, необгрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями матеріальних та процесуальних норм. Стверджує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відеозапис події не є безперервним, а складається з декількох відрізків, а тому вони не можуть бути належними. Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений безпричинно. Згідно відеозапису, поліцейськими не було забезпечено ОСОБА_1 скористатися правовою допомогою, чим відмовив у праві на захист. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Апеляційний розгляд проведено без участі апелянта через воєнний час. Матеріалів справи достатньо для прийняття законного рішення.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова суду в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Постанова суду не може залишатися в силі через те, що суд не перевірив і не дав оцінки правомірності зупинки водія ОСОБА_1 . У справі не має документального підтвердження правомірності такої зупинки, тому апеляційний суд вимушений погодитись з доводами апелянта про безпідставність такої зупинки, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі результати огляду водія, незаконними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева».

Суд першої інстанції не мав процесуального права проводити судовий процес без підтвердження вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Таких даних у матеріалах справи немає. За таких обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не пред`явлено адміністративне звинувачення, що виключає притягнення його до відповідальності.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта про те, що йому при складанні протоколу не було належно роз`яснено і не забезпечено право на допомогу адвоката, якого він згідно відеозапису (а.с. 6) потребував, однак у його проханні було відмовлено, що також є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника. Роз`яснення в протоколі про його право на правову допомогу згідно ст. 268 КУпАП стосуються його прав в суді, але не на місці складання протоколу й не усуває вищевказане істотне порушення його права на захист при складанні протоколу.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік можливих доказів вини правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Суд у постанові послався на письмові пояснення свідків, що є неприпустимим, оскільки це порушує правовий принцип безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту свідків в судовому засіданні.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність його вини, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню як невмотивована й необґрунтована.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Дяківа Д.І. задовольнити, постанову судді Івано-Франківського міського суду від 8.02.2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький