ПОСТАНОВА

Справа № 947/7065/22

Провадження № 3/947/2216/22

04.04.2022 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААБ №046960 від 15.02.2022, складеним інспектором УПП в Одеській області ДПП сержантом поліції Скакуновим Д.М. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_2 15.02.2022 о 16:35 годині, керуючи автомобілем Mercedes Vito, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом біля будинку №59 по вул.Ак.Вільямса, м.Одеса, в порушення п.10.9 Правил дорожнього руху України був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21101, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався позаду. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 на виклик до суду не з`явився. Судові повістки неодноразово поверталися підприємством поштового зв`язку до суду за закінченням строку зберігання. Зазначені в матеріалах справи засоби телефонного зв`язку не є дійними.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_4 ознайомлений під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо нього, від отримання повісток утримався, сам до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_5 правами з метою затягування строків розгляду справи, щоб уникнути відповідальності. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету, та може призвести до того, що особа може за формальних ознак уникнути відповідальності, що не буде відповідати завданням, встановлених ст.1 КпАП України. Виходячи з викладеного, ОСОБА_2 вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, рапортом, письмовими поясненнями водіїв тощо.

З матеріалів справи та з пояснень водіїв вбачається, що учасники зазначеної ДТП не скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому ОСОБА_2 підлягає адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху на загальних підставах.

Оскільки ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, допустив порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника, враховується характер правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (Вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (Чотириста дев`яноста шість)грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_7 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу або з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення у разі оскарження постанови про стягнення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, де в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.