справа № 492/218/22
ПОСТАНОВА

про направлення протоколу про адміністративне правопорушення

для належного оформлення

28 березня 2022 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

До Арцизького районного суду Одеської області надійшла справа про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передана судді Гусєвій Н.Д. згідно з Реєстром судових справ і матеріалів, переданих на розгляд головуючому судді, - 28 березня 2022 року.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 905085 від 19 березня 2022 року, ОСОБА_1 19 березня 2022 року о 14 год. 30 хв., знаходячись на вул.Центральна с.Павлівка Болградського району Одеської області біля будинку № 218, здійснила роздрібну торгівлю з рук алкогольними напоями, а саме здійснила продаж однієї пляшки горілки об`ємом 0,5 л., марки «Президент» за 50,00 грн., ОСОБА_2 , чим порушила п. 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що при складанні протоколів суттєво порушені вимоги ст. 256 КУпАП, які не дають можливості суду розглянути справу по суті з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Виходячи зі змісту ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення за яким адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Згідно з приписами статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 254 КУпАП основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

За статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема: суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час огляду речей, вилучаються посадовими на те особами та зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КУпАП, про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Зі змісту вказаних норм КУпАП випливає, що особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, на завершальному етапі адміністративного розслідування повинні відобразити в протоколі про адміністративне правопорушення всі відомості, що обов`язково мають бути закріплені в ньому для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його не можна було заперечувати.

Також, звертаю увагу на те, що Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (надалі за текстом Інструкція), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 деталізовано вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та порядку його складення.

Згідно з п. 6 Розділу ІІ Інструкції, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються розбірливим почерком.

Відповідно до п. 9 Розділу II Інструкції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: суть учиненого адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол; до протоколу додаються: пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Згідно з п. 15 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до п. 15 Розділу ІІІ Інструкції, згідно зі статтею 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час огляду речей, вилучаються посадовими особами органів поліції. У протоколі про адміністративне правопорушення або в протоколі про адміністративне затримання робиться відповідний запис про те, які саме речі, предмети, документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, вилучено, зазначаються їх індивідуальні ознаки, номери, місце та обставини їх виявлення.

Всупереч зазначених норм у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 905085 від 19 березня 2022 року, складеному відносно ОСОБА_1 , суть адміністративного правопорушення викладена нечітко та незрозуміло, без зазначення основних ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони, а саме не зазначено: доказів, що ОСОБА_1 , відносно якої складено протокол, здійснила реалізацію саме алкогольного напою (вміст алкоголю у напої, що підтверджується експертним дослідженням, висновком експерта); наявності мети (отримання прибутку); умислу (прямий або непрямий).

Також, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнені нерозбірливим почерком, внаслідок чого неможливо зрозуміти суть вчиненого адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 3 ст. 156 КУпАП, за якою складено протокол, оскільки неможливо взагалі зрозуміти що конкретно правопорушниці ставиться у вину та без зазначеного порушується право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, знати у чому вона обвинувачується, а відтак і право на захист, а також викликати в судове засідання всіх учасників справи.

Санкція ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачає накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення в порушення ст. 265 КУпАП не зазначені індивідуальні ознаки, номери, місце та обставини виявлення та вилучення предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі внаслідок чого у разі визнання ОСОБА_1 винною неможливо буде вирішити питання про конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та до протоколу не долучені документи, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які повинні мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи; характеризуючі матеріали притягуваного, які є обов`язковими, оскільки відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються дані про особу порушника, майновий стан.

Крім того, встановлено, що всі матеріали справи не оформлені належним чином, оскільки до протоколу додані документи, які не засвідчені належним чином та матеріли справи не прошиті.

У разі, якщо наведені вимоги до протоколу не дотримані про що зокрема, наголосив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», суд може вмотивованою постановою повернути такий протокол для належного оформлення.

Особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язані дотримуватися положень КУпАП, які регламентують не тільки стадію адміністративного розслідування, але й положення загальної частини адміністративно-деліктного провадження у питаннях мети, завдання та принципів регулювання правовідносин, пов`язаних з адміністративною відповідальністю, строку накладення адміністративного стягнення, строків й порядку направлення справи для розгляду до уповноваженого органу і строків розгляду справи таким органом й, зокрема, судом, відносно якої за законом встановлені нетривалі часові рамки їхнього розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 11-1219сап19.

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ також встановив порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Таким чином, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняти у справі законного й обґрунтованого судового рішення, тому без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Не відповідність складеного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та інших матеріалів справи не дає можливість здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд адміністративної справи по суті та прийняти обґрунтоване та законне рішення по ній, оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях, у зв`язку з чим суддя прийшов до висновку про повернення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП органу, який склав зазначений протокол, для належного оформлення.

Звертаю увагу на те, що при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому при додатковому опрацюванні необхідно долучити до матеріалів справи відповідні документи. В разі потреби, витребувати та приєднати до матеріалів справи інші документи, надання яких покладено на орган, який направляє справу до суду.

Крім того, суддя зазначає, що згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Відповідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня виявлення правопорушення.

При доопрацюванні справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки з дотриманням при цьому вимог ст. 38 КУпАП.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за № 2-рп/2015 положення частини другої статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу для оформлення належним чином оскарженню не підлягає.

Керуючись вимогами ст. ст. 1, 7, 8, 9, 33, 38, 156, 221, 245, 247, 248, 251, 252, 254, 255, 256, 265, 268, 277, п. 3 ч. 1 ст. 278, 280, 284, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 905085 від 19 березня 2022 року, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та справу про адміністративне правопорушення - направити до Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.