Справа № 194/498/21
Номер провадження № 3/194/1/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м.Тернівка

суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні дитину, 2012 року народження, працюючого комбайнером на шахті «Тернівська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2021 року о 18-40 годині, по вул. Харківська в м. Тернівка Дніпропетровської області, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 який керував транспортним засобом Деу Сенс, днз НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на алкотестер «Драгер» та у медичному закладі відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що з правами та обов`язками він ознайомлений, захисник йому не потрібен, він здатен захищати себе сам, свою вину у здійсненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що він 29 березня 2021 року з 18-00 години до 18-30 годині знаходився біля входу до автостанції в м. Тернівка, Дніпропетровської області, розмовляв з людьми коли до нього підійшло два поліцейських, запитали чи він є ОСОБА_2 і коли він відповів поліцейським, що так і є він ОСОБА_2 , заламали йому руку та відвели до патрульної машини, після чого відвези у відділок. ОСОБА_1 також вказує, що поліцейські йому повідомили, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і вони будуть складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та знімати на телефон, оскільки він був у нетверезому стані. Про те він з цим не погоджується, оскільки не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та пояснив, що припаркував автомобіль Деу Сенс на автостанції в м. Тернівка Дніпропетровської області, після чого в автомобілі вжив алкоголь, а саме спирт 70% в кількості 350-400 гр. і залишив автомобіль припаркованим. З відділу поліції зателефонували його жінці та повідомили, що він знаходиться у відділі поліції у нетверезому стані, після чого його жінка прийшла разом з його братом ОСОБА_3 , який написав розписку та забрав ключі від автомобіля та автомобіль, однак як брат забрав автомобіль він не пам`ятає. Також, ОСОБА_1 зазначив, що у відділі поліції йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на алкотестері «Драгер» і у медичному закладі, однак він відмовився, оскільки автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не керував, а був пішоходом та працівники поліції на автомобілі його не зупиняли.

З метою своєчасного розгляду справи, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності не допитаних у судовому засідання свідка ОСОБА_4 та поліцейського Караневського В.А., оскільки судом вживались усі необхідні заходи для їх виклику у судове засідання, однак явку свідків не було забезпечено, при цьому суд враховує, що ОСОБА_1 не наполягав на їх допиту та вважав можливим розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши докази у їх сукупності, достатності та взаємозв`язку, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Згідно із статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 , допитана у судовому засіданні, пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком та вони мають дружні стосунки. 29 березня 2021 року о 18-07 годині вона забирала сина з садочку та їй зателефонували, що її чоловік знаходиться на автостанції у нетверезому стані, прибувши на автостанцію вона побачила, що дійсно її чоловік був у дуже нетверезому стані та разом з ним був його брат. Також, свідок зазначила, що на автостанції стояв їх з чоловіком автомобіль Деу Сенс, який брат чоловіка хотів забрати, чому автомобіль там стояв вона повідомити не може та чи керував її чоловік автомобілем у цей день вона не знає.

Свідок ОСОБА_6 , допитаний у судовому засіданні, пояснив, що він бачив 29 березня 2021 року приблизно о 18-00 годині як на парковку біля автостанції, розташованій по вул. Харківська в м. Тернівка дуже швидко заїхав автомобільДеу Сенс, наїхавши на бордюру, з нього вийшов чоловік, бачив його нестійку ходу та почервоніння обличчя, за статурою схожий на ОСОБА_1 , але з впевненістю він не може сказати що то був ОСОБА_1 . При цьому з даних ознак він зрозумів, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, а тому він подзвонив на службу 102 та повідомив про це.

Свідок ОСОБА_7 , допитаний у судовому засіданні, пояснив, що він з Караєвським перебували у добовому наряді, надійшло повідомлення, що ОСОБА_1 в м. Тернівка керує в стані алкогольного сп`яніння. Після цього, надійшло ще два виклики про керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Потім на автостанції, розташованій по вул. Харківська в м. Тернівка, вони помітили автомобіль в якому нікого не було. Водії таксі їм повідомили, що ОСОБА_8 керуючи автомобілем ледь уникнув зіткнення з іншим автомобілем. На автостанції було встановлено ОСОБА_1 , у нього в руках була пляшка з пивом, він перебував в стані алкогольного сп`яніння, сказав що автомобіль належить йому, але він ним не керував. Натомість свідки повідомили, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і не надав перевагу в русі пішоходу. ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння, йому було запропоновано проїхати до відділення поліції де під відеофіксацію складався протокол про адміністративне правопорушення відносно нього. Відеофіксації як він рухався за кермом автомобіля не має. На місці зупинки ОСОБА_1 не надав згоду на складання протоколу, відмовився на вимоги поліцейського надати посвідчення водія.

Так, з постанови про адміністративне правопорушення серії БД № 251652 від 29 березня 2021 року вбачається, що 29 березня 2021 року о 18-40 годині по вул. Харківська в м. Тернівка Дніпропетровської області, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Деу Сенс, днз НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на алкотестер «Драгер» та у медичному закладі відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні було оглянуто відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, при цьому не заперечуючи, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Також, дослідженим відеозаписом підтверджуються відомості протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: незв`язна мова спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції; порушення координації рухів ОСОБА_1 .

З акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, однак судом враховано, що в акті не має підписів жодної особи.

У рішенні у справі Сутяжник проти Росії від 23 липня 2009 року ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності.

Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, правовий пуризм на відміну від обставин істотного та непереборного характеру завжди призводить до порушення принципу правової визначеності.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20.

Враховуючи викладене, не зазначення свідків в протоколі про адміністративне правопорушення, а додання їх письмових пояснень до матеріалів адміністративної справи, а також не зазначення технічного засобу за допомогою якого здійснювалась відео фіксація, при наявності самої відео фіксації та не оспорювання її змісту правопорушником, не є тією обставиною, яка дає підстави суду визнати протокол недопустимим доказом.

Відсутність у матеріалах справи направлення на проходження огляду у медичному закладі, не заслуговує на увагу з огляду на те, що положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, не містять вимог щодо складання вказаних документів у випадку відмови особи від проходження такого огляду.

Інші аргументи є формальними та такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та визнання його винуватості.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, допитавши свідків, суддя дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 встановлена та підтверджена наступними доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 29 березня 2021 року серії БД № 251652; рапортом про вчинення адміністративного правопорушення від 29.03.2021 року, з якого вбачається, що надійшло повідомлення про те, що водій авто Ланос д/з НОМЕР_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ледве заїхав на зупинку біля магазину «Центральний»; оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, показами свідка ОСОБА_6 , поліцейського ОСОБА_7 та показаннями самого ОСОБА_1 .

Крім того, 29 березня 2021 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за те, що ОСОБА_1 29 березня 2021 року о 18-40 год. по вул. Харківська в м. Тернівка Дніпропетровської області керував автомобілем Деу Сенс, днз НОМЕР_2 без водійського посвідчення. Зазначена постанова ОСОБА_1 не оскаржена.

З урахуванням зазначеного, та на підставі дослідження всієї сукупності доказів у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольногосп`яніння, будучи особою яка керувала автомобілем Деу Сенс, днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів).

Факт того, що саме ОСОБА_1 зупинив автомобіль Деу Сенс, днз НОМЕР_2 приблизно о 18.00 год. 29.03.2021 року на зупинці біля магазину «Центральний» по вул.. Харківській в м. Тернівка та пішов на автостанцію, де пив пиво, підтверджує і сам ОСОБА_1 .

При цьому, свідок ОСОБА_9 суду зазначив, що з тих ознак яким чином особа, яка в подальшому вийшла з автомобіля Деу, днз НОМЕР_2 ) заїхавши на парковку, зупинила автомобіль(дуже швидко та заїхавши на бордюр), вийшовши з нього та прослідкувавши хиткою ходою до автостанції з червоними рисами обличчя, він зрозумів, що особа знаходиться в стані сп`яніння, а тому він подзвонив на службу 102 та повідомив про це.

Також, суд вважає, що свідчення ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем спростовуються не оскарженою ним постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд не приймає пояснення ОСОБА_1 , що він випив після того як зупинив автомобіль, оскільки дані покази не підтверджені відповідними доказами та спростовані іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, а покази останнього спрямовані на свій захист щодо уникнення покарання.

Також, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , що його не зупиняли працівники поліції та в зазначений час в протоколі він не керував транспортним засобом, оскільки останньому ставиться за провину відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольногосп`яніння, особою яка керувала транспортним засобом, а тому в протоколі зазначений час коли ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду, а не час коли останній керував транспортним засобом. Отже, це не є підставами для закриття провадження у справі.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 29 березня 2021 року серії БД № 251652, рапорті про вчинення адміністративного правопорушення від 29.03.2021 року, оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, показами свідків та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

При цьому, суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, будь-яких заперечень по факту його складання не надав, жодної незгоди в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення; іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відтак, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю докази допустимими і достовірними, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та відповідно, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, нехтування обов`язками водія та зневажливе ставлення до правил користування наданим спеціальним правом, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який посягає на безпеку дорожнього руху, майнове положення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, знаходження на його утриманні малолітніх дітей, а тому до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності слід застосувати адміністративне стягнення штраф на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 40-1, 130, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. (р/р UA0004001, в Казначействі України (ЕАП), отримувач ГУК у Дніпропетровській області, код з , код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін