Справа №461/1460/22
Провадження №3/461/1260/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 року, суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., при секретарі судового засідання Бараняку В.В. за участі представника Львівської митниці Лубоцького Б. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

громадянина України ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає: у АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 01 квітня 2019 року,-

за ст. 472 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

11.2021р. близько 16 год. 19 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Краковець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці в напрямку «червоний коридор» прибув транспортний засіб марки «Фольксваген Крафтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_1 .

Перед початком митного контролю водію ТЗ гр. ОСОБА_1 , та пасажирам було видано для заповнення митні декларації та роз`яснено митні правила.В ході проведення письмового декларування пасажири ТЗ заявили про наявність тільки особистих речей та про відсутність будь-яких товарів. Громадянин ОСОБА_1 заявив про особисті речі в митній декларації.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № 364 », під час проведення митного огляду транспортного засобу окрім задекларованих громадянином України ОСОБА_2 особистих речей, в багажному відділенні транспортного засобу додатково виявлено не задекларовані цукерки загальною вагою 110 кг., які знаходились в 28 картонних ящиках.

Представник Львівської митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією статті 472 МК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст. 472 МК України, порушенням митних правил визнається недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Заслухавши думку представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними, які містяться в:

-протоколі про порушення митних правил №2311/20900/21 від 17 листопада 2021 року;

-письмових поясненнях ОСОБА_1 ;

-митній декларації ОСОБА_1 та інших пасажирів;

-акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу;

-висновку експерта Львівського відділу експертиз та досліджень від 24 грудня 2021 року, з якого вбачається, що загальна вартість зазначеного в справі про порушення митних правил товару складає 14106,40 грн.

Відтак, обсяг досліджених судом доказів є достатнім для встановлення винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Проаналізувавши та оцінивши ці докази, суд вважає, що вони є належними, допустимими та достовірними. Крім цього, вони є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого порушення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, обставин справи, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції статті 472 Митного кодексу України, якою передбачено вчинене правопорушення, а саме: штраф у розмірі 100 % вартості незадекларованих товарів з конфіскацією товару.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути 496,20 грн., а на підставі ч. 1 ст. 519 МК України та розрахунку, витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці.

Керуючись ст. ст. 472, 519, 520, 524, 527,528 МК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 14106,40 грн., та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 2311/20900/21 від 17 листопада 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці у розмірі 1524 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова