Справа № 405/7637/21
ПОСТАНОВА
02 березня 2022 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючої судді Лук`янової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, -
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
24.10.2021 о 17 год. 15 хв. в м. Кропивницькому по провулку Середній, 58, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «MAZDA-3» н.з. НОМЕР_1 , був зупинений поліцейськими в порядку ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра, що водій ОСОБА_2 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на що вказували характерні ознаки, зокрема, дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я, в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , водій ОСОБА_2 відмовився. У зв`язку з чим поліцейським у відношенні ОСОБА_2 24.10.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення серії № ААБ №227218 за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст.268 ч.1 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ч.10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ч.17 ст.6 цього Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які, зокрема, беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, - АДРЕСА_1 . Однак судові повістки повернулись до суду не врученими з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» , «за закінченням терміну зберігання» (а.п. 21-22, 42-45, 50-51, 52-53, 57-60). Разом з тим, судом вживались й інші заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 про дату, місце та час розгляду справи (а.п. 23-24, 25-29, 36-37, 38-40, 54-56). З інформацією інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області від 26.01.2022 про місце, час та дату розгляду справи за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 була повідомлена його близький родич - мати ОСОБА_5 (а.п. 56). Про причини своєї неявки ОСОБА_2 суд не повідомив, клопотання від останнього про перенесення розгляду справи до суду не надходило.
Судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщувалась на офіційній сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.
Судом відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.
Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, добросовісність застосування якого входить до обов`язків судді, визначених статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що незважаючи на всі, передбачені законом заходи, вжиті судом, для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час, день та місце судових засідань, ОСОБА_2 в судові засідання не являвся та не звертався до суду із запитом про рух даної справи про адміністративне правопорушення та її судовий розгляд, що розцінюється судом, як спосіб захисту ОСОБА_2 з метою затягування строків розгляду справи та уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Враховуючи положення зазначених вище норм та беручи до уваги, що КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі чого суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №227218 від 24.10.2021, яким підтверджується, що саме 24.10.2021 о 17 год. 15 хв. в м. Кропивницькому по провулку Середній, 58, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2 (а.п. 1);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких останні, кожен окремо, підтвердили, що 24.10.2021 в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.п. 3, 4);
- відеозаписами, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, якими підтверджується керування 24.10.2021 о 17 год. 15 хв. водієм ОСОБА_2 транспортним засобом марки «MAZDA-3» н.з. НОМЕР_1 , його зупинка працівниками патрульної поліції, та відмова водія ОСОБА_2 в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.п. 7).
Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винність ОСОБА_2 в його вчиненні.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Однак, водієм ОСОБА_2 вказані вимоги Правил дорожнього руху було порушено, не виконано вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Крім того, виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №227218 від 24.10.2021, було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Враховуючи викладене, суд вбачає в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).
При накладенні стягнення відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше, відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувався, докази про притягнення ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, суду не надано; суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 287 КУпАП, суд -
визнати винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Ленінського районного суду м. Кіровограда Олена Вікторівна Лук`янова