Номер провадження: 33/813/366/22
Головуючий у першій інстанції Адамов А.С.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 946/11158/21

Номер провадження: 33/813/366/22

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання - Рибачук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 , на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 грудня 2021 року про звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та звільнено його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Провадження у справі закрито.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 , 11.12.2021 року приблизно о 15:00 год. в АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на те, що її не було сповіщено належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що позбавило апелянта можливості на захист та реалізацію своїх прав.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_3 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 906372 від 29.12.2021р. (а. с. 1), заявою ОСОБА_1 від 13.12.2021 року (а. с. 5), поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 6), та письмовими поясненнями самого ОСОБА_3 від 24.12.2021 року (а. с. 7), згідно з якими останній не заперечував факт того, що накричав на хлопця, тому що той йшов по проїзній частині дороги, та заважав проїзду, фізичну силу по відношенню до хлопця не застосовував.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 173 КУпАП встановлена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують і громадський порядок і спокій громадян.

Проте, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, з огляду на те, що він вину визнає, розкаюється, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про застосування до ОСОБА_3 положень ст. 22 КУпАП та звільнення його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 грудня 2021 року про звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін