Справа №: 706/122/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 рокум.Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Орендарчука М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 3 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 .

За ч.1 ст.44-3 КУпАП

Встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 514594 від 128.01.2022 року, зазначено, що 28.01.2022 року о 11 год. ОСОБА_1 перебуваючи у м.Христинівка на території продовольчого ринку без документів що засвідчують особу.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, надала до канцелярії суду письмові пояснення, в яких просила суд провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши адміністративні матеріали разом із наявними у них доказами, суддя приходить до наступного.

Згідно до ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Даний склад адміністративного правопорушення є бланкетним, оскільки вказане адміністративне стягнення може застосовуватися лише у випадках передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Так, згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, щодає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Підпунктом 2 пункту 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року встановлено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається те, що ОСОБА_1 перебував на вулиці села без документів, що посвідчують особу.

За таких підстав, суд вважає доведеним наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд має врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, рівень його матеріального достатку, обставини, які пом`якшують її відповідальність. За таких обставин суд дійшов висновку, що застосування стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 44 -3 КУпАП не відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та не буде домірним вчиненому правопорушенню, оскільки буде порушено принцип співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Ураховуючи обставини вчиненого правопорушення, узявши до уваги відсутність заподіяної шкоди внаслідок вчинення правопорушення, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності та оголошення йому усного зауваження на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, а ОСОБА_1 , звільняється від адміністративної відповідальності, то суд дійшов висновку, що в даному випадку судовий збір сплаті не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.22, ст. 40-1, 44-3, 284 КУпАП України, суддя,

Керуючись ст.ст. 22, 34, 35, 44-3, 283 КУпАП України, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області

Суддя М. П. Орендарчук