ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/364/22 Справа № 210/6976/21 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю(в режимі відеоконференції): особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 12 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_1 полягали в порушенні вимоги пункту 2.5 ПДР України, кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутності складу правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, оскільки працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб про що свідчить відсутність постанови про порушення ПДР України, а також його не відстороняли від керування. При цьому ОСОБА_1 вказує, що матеріалами не підтверджуються ознаки сп`яніння та він не відмовлявся пройти огляд. Разом з цим вказує про порушення процедури проходження огляду, оскільки в лікарні він фізіологічно не зміг здати аналіз сечі, а працівники медзакладу не брали змиви з поверхні губ та кров. Крім цього наявний в матеріалах справи висновок не відповідає вимогам закону, так як в ньому відсутні відомості про перебування чи не перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння. Також протокол складався без участі свідків. Суд І інстанції здійснив розгляд справи без належного повідомлення.

В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Перевіряючи доводи апеляційної скарга про відсутність складу правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то під час апеляційного розгляду вони знайшли своє підтвердження.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався цих вимог закону.

Так, згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, однією із ознак складу правопорушення є відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення повинен довести даний факт.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Матеріали справи не мають підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки відповідний Акт згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, працівниками поліції до протоколу не долучено, а зазначені таких ознак в протоколі само по собі не може свідчить про їх наявність. Відсутній в матеріалах справи й відеозапис, який би підтверджував, що працівники поліції встановлювали ознаки сп`яніння. Не може свідчити про наявність ознак сп`яніння й підпис ОСОБА_1 зроблений в протоколі про адміністративне правопорушення враховуючи вимоги ст. 63 Конституції України, відповідно до якого особа не несе відповідальності за пояснення щодо себе.

Крім цього, в розділі 3 вказаної Інструкції йдеться мова про порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, де в п. 7 зазначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, в п. 12 вказано, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а в п. 13 говориться, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Тобто згідно інструкції предметом дослідження може бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а в разі неможливості їх відібрати кров, і в разі відмови водія здавати біологічні зразки настає адміністративна відповідальність.

З наявного в матеріалах висновку лікаря видно, що ОСОБА_1 не пройшов експертизу в повному обсязі згідно чинного законодавства. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що в лікарні він фізіологічно не зміг здати аналіз сечі, а працівники медзакладу не брали змиви з поверхні губ та кров. Отже враховуючи викладені обставини у висновку лікаря та доводи апелянта апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи не доведено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку, так як матеріалами не підтверджується, що у водія відбиралися предмети біологічного середовища за встановленим порядком.

Разом з цим, відповідно до змісту ст.ст.7, 254, 279, КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення. А згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. Однак судом І інстанції вказаних вимог закону не дотримано, оскільки встановив обставини поза межами викладеної суті правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення. Тобто суд І інстанції встановив обставини, які не ставилися в провину ОСОБА_1 протоколом, не зазначив час, місце та обставини справи.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 відмовився від огляду у встановленому законом порядку, а оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому постанову суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький