Справа № 462/8822/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2022 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Горбаєнко А.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

ПП « ОСОБА_3 », який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом серії ААБ №053844 від 25 листопада 2021 року, ОСОБА_1 , 25 листопада 2021 року, о 22 год. 35 хв. керував автомобілем Mitsubishi Galant, номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Петлюри, 47а у м. Львові, з ознаками алкогольного сп`яніння: характерний запах алкоголю з ротової порожнини, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер» відмовився на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в законному порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10. 10. 2001р.

У суді ОСОБА_1 не визнав факту вчинення правопорушення та пояснив, що 25 листопада 2021 року він справді перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте транспортним засобом він не керував. Він попросив свого друга ОСОБА_4 забрати його на його автомобілі і відвезти додому. ОСОБА_4 погодився та приїхав за ним, проте під час руху з`ясувалось, що в нього з`явились важливі справи та він залишив його в автомобілі. При цьому автомобіль залишився на проїжджій частині з включеною аварійкою, оскільки було пошкоджено колесо. Коли до нього підійшли працівники патрульної поліції, він знаходився на пасажирському сидінні. Оскільки автомобіль знаходився на проїжджій частині, працівники патрульної поліції сказали йому переставити автомобіль на тротуар, щоб не перешкоджати руху, що він і зробив. Після цього, працівники патрульної поліції склали на нього протокол.

Свідок ОСОБА_4 у суді показав, що 25 листопада 2021 рокупід час того, як він погодився відвезти ОСОБА_1 на його автомобілі додому, між ними виник конфлікт і він залишив його в автомобілі, включивши при цьому аварійку, оскільки було пошкоджено колесо.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Відповідно до вимог п. 2.9а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Покази свідка ОСОБА_4 узгоджуються з відеозаписом подій з нагрудних відеокамер працівників поліції, з яких убачається, що під час того, як працівники патрульної поліції на своєму службовому автомобілі під`їхали до автомобіля Mitsubishi Galant, який був припаркований на проїжджій частині із включеним аварійним сигналом, ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, а стояв біля автомобіля з боку пасажира.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу перед тим, як до нього під`їхали працівники патрульної поліції на службовому автомобілі матеріали справи не містять.

Крім цього, з відеозапису вбачається, оскільки автомобіль марки Mitsubishi Galant перешкоджав руху іншим автомобілям, ОСОБА_1 з дозволу працівників патрульної поліції сів за кермо автомобіля та переставив автомобіль на тротуар, проїхавши при цьому декілька метрів.

Також цей факт підтверджується і письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , який був запрошений працівниками патрульної поліції як свідок при проходженні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, який підтвердив, що автомобіль Mitsubishi Galant був припаркований на проїжджій частині, після чого почав здійснювати рух на аварійці та при зупинці даного автомобіля працівниками поліції у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортим засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За таких обставин, достатніх та допустимих доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали адміністративної справи не містять. Сам факт того, що ОСОБА_1 з дозволу працівників патрульної поліції, які мали змогу не допускати його за кермо, перепаркував автомобіль на тротуар, не свідчить, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:

Оригінал постанови.