Постанова

Іменем України

22.03.2022 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

23 грудня 2021 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №526475, 16.12.2021р. об 13 год. 17 хв. у місті Львові по вулиці Володимира Великого 34 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп"яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродня блідість обличчя. Від проходження огляду у медичному закладі з метою підтвердження стану наркотичного сп"яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судові засідання, призначені судом на 26.01.2022р., 22.02.2022р. та 22.03.2022р. правопорушник ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Таку поведінку ОСОБА_1 суд розцінює як небажання брати участь в судовому процесі з метою захисту своїх прав та інтересів, відтак як спосіб уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності адмінправопорушника за наявними матеріалами справи.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю встановленим, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протиправність дій при вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, визначається за двома ознаками: керування транспортним засобом у стані наркотичного сп"яніння та відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння.

Згідно з ч.3 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №526475 від 16.12.2021р. та доданими до нього матеріалами, які не спростовані.

Вина правопорушника ОСОБА_1 доведена зібраними у справі матеріалами справи, що безпосередньо перевірені суддею, дії за ч.3 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно.

В матеріалах справи міститься довідка від 21.12.2021р., видана інспектором ВАП УПП у Львівській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Н. Королишин, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 22.04.2021р. Франківським районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 01.03.2021р. правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Крім того, згідно даної довідки, ОСОБА_1 притягався 08.04.2021р. до адміністративної відповідальності Шевченківським районним судом м. Львова за скоєння 14.02.2021р. правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

За даних обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано.

Вина правопорушника ОСОБА_1 доведена зібраними у справі матеріалами. Стягнення слід визначити з врахуванням особи винного, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 коп. в дохід держави, а також позбавити права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев"яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь