28.02.2022
Справа № 720/253/22
Провадження № 3/720/200/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 15 січня 2022 року близько 11 години 07 хвилин рухаючись на 336км + 900м по автодорозі Н-03 в с. Динівці Чернівецького району Чернівецької області в порушення п. 2.10(а) Правил дорожнього руху України будучи учасником ДТП на вантажному автомобілі марки «Mercedes-Benz 1840LS», державний номерний знак НОМЕР_1 із причепом марки «Gen Trail TF 34c», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що про обставини ДТП, яка відбулася за його участі 15 січня 2022 року він дізнався тільки 28 січня 2022 року, після дзвінка його керівника із повідомленням про розшук органами Національної поліції. Після вказаного, одразу поїхав до поліції. Про те, що з причепу керованої ним вантажівки випав тюк сіна на їдучий позаду автомобіль, навіть не здогадувався. За вказаних обставин провадження по справі, просив закрити.

Захисник Черней В.П. заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 не знав про свою причетність до ДТП, яка мала місце 15 січня 2022 року, а коли дізнався то одразу прибув до відділення поліції, тому в його діях відсутні подія та склад правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу на вчинення правопорушення.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній 15 січня 2022 року не знав про факт ДТП та будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 умисно залишив місце ДТП в матеріалах справи не має.

Пояснення ОСОБА_1 наявними в матеріалах справи доказами не спростовані, а досліджені докази не свідчать про наявність в його діях умислу спрямованого на залишення місця ДТП.

За вказаних обставин, в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки умислу щодо порушення положень ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із чим в його діях відсутній склад даного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, а також те, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу на вчинення правопорушення, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із чим провадження по справі відносно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 122-4, 247, 268, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.