ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/262/22 Справа № 173/2063/21 Суддя у 1-й інстанції - Бурхан С.М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою на підставі ст.22 КпАП України звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП України закрито за малозначністю адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №723165 29.06.2021 року близько 15 години 55 хвилин в приміщені Верхньодніпровського коледжу ДДАЕУ, який розташований за адресою: вул. Дедишко, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, гр. ОСОБА_2 висловлювалася грубою нецензурною лайкою на адресу директора коледжу гр. ОСОБА_1 , чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173 КпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у мінімальному розмірі.

Стосовно пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, копію постанови отримав 13 січня 2022 року. У зв`язку з переліченими обставинами, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, що постанова Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Посилається на те, що ОСОБА_2 використовувала грубу нецензурну лайку на території державного закладу під час навчального року та під час робочого дня в коледжі, після закінчення педагогічної ради тобто в умовах присутності на роботі всіх працівників.

Вважає, що в даному випадку завдано значних збитків державним, суспільним інтересам та безпосередньо громадянам у вигляді моральної шкоди.

На думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано застосував до ОСОБА_2 положення ст. 22 КУпАП.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги потерпілого та просила залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи позицію апелянта щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до диспозиції ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних речей, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, що підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 723165 від 15.09.2021 року; копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 ; копією постанови про закриття кримінального провадження від 31.08.2021 р., під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що в діях гр. ОСОБА_2 , враховуючи зібрані у ході досудового розслідування докази, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення стверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав належну оцінку, а її дії за ст. 173 КУпАП кваліфіковані правильно.

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржувану постанову, виходив з того, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке встановлена ст. 173 КУпАП, проте суд першої інстанції визнав вказане діяння малозначним, та на підставі ст. 22 КУпАП закрив провадження у справі обмежившись усним зауваженням.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими та достатньо мотивованими. Відхиляючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що вони носять формальний характер і жодним чином не впливають на кваліфікацію адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (уповноважена особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Врахувавши малозначність правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 , обставини скоєного, особу правопорушника, усмідомлення останньою протиправність своєї поведінки, щирого каяття, відсутність великої суспільної шкідливості, відсутність завдання значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, суд першої інстанції на підставі ст. 22 КУпАП прийшов до висновку про звільнення її від адміністративної відповідальності, обмежившись оголошенням усного зауваження, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Таким чином, доводи апеляційної скарги потерпілого щодо того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняття нової постанови, якою необхідно притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не підлягають задоволенню.

Істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові та були б підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про залишення постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року без змін.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити потерпілому ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко