Єдиний унікальний номер 341/150/22
Номер провадження 3/341/149/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

захисниці Шевчук-Філімон Н. М.,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наступних встановлених суддею обставин.

29.01.2022 о 15 годині 07 хвилин у м. Бурштині по вул. Міцкевича, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Skoda, н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі відмовився у присутності працівників медичного закладу та з відео фіксацією відмови. Своїми діями порушив вимоги п. 2. 5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторони захисту.

У судовому засіданні представниця ОСОБА_1 захисниця Шевчук-Філімон Н. М. підтвердила факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . При цьому просила провадження у справі закрити з огляду на численні порушення під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та, як наслідок, недопустимість і неналежність доказів у справі.

На переконання захисниці, порушення, у результаті допущення яких справа підлягає закриттю, полягають у наступному.

1.Протокол про адміністративне правопорушення від 29.01.2022 не містить даних про свідків (лікарів), які б могли підтвердити той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

2.Цей протокол складено із порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та практики ВС України за 2005 рік, оскільки протокол складено без свідків.

3.У матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків, а також відсутній висновок щодо результатів медичного огляду лікарем.

4.Акт огляду на стан сп`яніння складений з порушенням, оскільки в ньому не зазначені свідки.

5.У поліцейських не було підстав зупиняти транспортний засіб особи.

6.Відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 поліцейськими від керування транспортним засобом, що свідчить про те, що особа не знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.

7.У матеріалах справи також відсутнє направлення на огляд водія на виявлення стану алкогольного сп`яніння, зазначене у протоколі як додаток.

8. ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння пройшов, що підтверджується його записом у протоколі і відеозаписом. Результат 0% алкогольного сп`яніння.

З оглянутих численних і довготривалих відеозаписів поліцейських суддя установив наступне.

Автомобіль марки Skoda, н. з. НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху навпроти автомобіля поліцейських. Поліцейські розвернули свій автомобіль та почали наздоганяти автомобіль, який під час цього повторно виїхав на смугу зустрічного руху навпроти маршрутного автобуса. Надалі транспортний засіб марки Skoda був зупинений працівниками поліції, з якого вийшов ОСОБА_1 . Поліцейські неодноразово пропонують особі пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі. При цьому стверджують особі, що він двічі виїхав на смугу зустрічного руху. В особи вимова слів не чітка. Питає поліцейських, «що з нього хочуть». Через 15 хвилин особа відмовляється від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Йому роз`яснюють наслідки такої відмови. На відео поліцейський повідомляє особі, щоб той сховав гроші, оскільки за це передбачена кримінальна відповідальність. Надалі особа чітко відмовляється від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, підтверджує, що все розуміє, у тому числі і наслідки відмови. ОСОБА_1 починає висловлюватись нецензурними словами. ОСОБА_1 поводить себе з працівниками поліції агресивно, часто використовує нецензурні слова, поводить себе неадекватно, зневажливо до працівників поліції. Візуально в особи є ознаки алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу поведінка особи свідчить про явне затягування часу та небажання проходити огляд на стан сп`яніння.

Надалі особа погоджується на огляд у медичному закладі. У медичному закладі особа продовжує себе поводити неадекватно, говорить нелогічні речі явно спрямовані на ухилення від проходження огляд. Після тривалих роз`яснень ОСОБА_1 робить вигляд, що погоджується пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Йому надають для продуву спеціальний технічний засіб. Особа продуває, проте до завершення процедури продуву і відповідної вказівки медичного працівника перестає дути. Після такого «продуву» показник - 0 проміле. Повідомляють, що погано продував, не дотримався процедури. Ще раз продути прилад ОСОБА_1 відмовляється, а також відмовляється здати біоматеріал. На відео ОСОБА_1 стверджує лікарям, що він не бачить, де йому необхідно підписатись за відмову від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Щодо особи поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП, та оголосили його особі. Особа відмовилась підписати протокол про адміністративне правопорушення.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суддя виходить з такого

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, оскільки приписи статті 266 КУпАП не передбачають присутності свідків за умови застосування поліцейськими технічних засобів фіксації під час проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, то такі свідки не є необхідними і під час фіксації відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, за умови такої фіксації за допомогою спеціальних технічних засобів. Особливо такі свідки і їхні письмові пояснення не потрібні у медичному закладі під час фіксації відмови від огляду, яка фіксується на відео, оскільки КУпАП не передбачає наявності свідків навіть для фіксації процедури огляду у медичному закладі.

Відповідно до вимог п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже, обов`язковою умовою накладення стягнення є факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування нею автомобілем.

Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, переконуюсь, що дії ОСОБА_1 містить склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення цього рішення, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 29.01.2022 серії ДПР 18 № 459979, у якому викладено суть порушення ОСОБА_1 ; здійснено правильно кваліфікацію його діяння.

- у численних і тривалих відеозаписах працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано «небезпечне» для інших учасників дорожнього руху водіння ОСОБА_1 , його зупинку, явне ухиляння від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ та у медичному закладі; його неадекватну та зневажливу до працівників поліції, працівників медичного закладу поведінку;

- ксерокопії журналу з медичного закладу, у якому підтверджено, що ОСОБА_1 категорично відмовився від освідчення на стан алкогольного сп`яніння та від забору крові, а також про неправильний продув пристрою «Алкофор 105».

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Водночас вважаю, що усі доводи захисниці спрямовані виключно на забезпечення уникнення особою адміністративної відповідальності, а не на встановлення об`єктивних обставин, які доводять відсутність складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 .

Викладені вище доводи захисниці не беру до уваги та вважаю їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Викладені у пунктах 1, 2, 3 доводи захисниці не заслуговують на увагу, оскільки приписи КУпАП (у чинній на час складення протоколу редакції) не передбачають наявність свідків, у випадку фіксації процедури огляду (відмови від огляду) за умови фіксації таких процедур за допомогою технічних засобів, тобто здійснення відеозапису. При цьому усю процедуру пропонування особі пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ, роз`яснення наслідків, прав, відмову пройти огляд на місці та у медичному закладі відображено у численних відеозаписах поліцейських, доданих до матеріалів справи. Ці відеозаписи визнаю належними і допустимими доказами, за допомогою яких поза розумним сумнівом встановлюю наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Акт огляду на стан сп`яніння взагалі не беру до уваги як доказ, оскільки такий складається у випадку фактичного проведення огляду особи поліцейськими на місці зупинки ТЗ. Так, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (п. 10 Розділу ІІ Інструкції). ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ відмовився.

Щодо пункту 5 доводів зазначаю таке.

Не беру до уваги доводи представниці про те, що поліцейські зупинили транспортний засіб безпідставно, оскільки це не спростовує факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому на відео чітко відображено порушення ОСОБА_1 ПДР та створення небезпечних ситуацій на дорозі двічі протягом короткого періоду часу.

Водночас вважаю за необхідне вказати, що відсутність доказів обгрунтованості причин зупинки ОСОБА_1 не може бути підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у цьому випадку не підлягає застосуванню доктрина «плодів отруйного дерева».

Так, відповідно до вказаної доктрини, якщо джерело доказів є недопустимим, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Проте, факт зупинення автомобіля ОСОБА_1 жодним чином не може вважатися джерелом доказів, зокрема у розумінні статті 251 КУпАП, а отримані після зупинки автомобіля працівниками поліції докази (дані, які містяться у протоколі, відеозаписах тощо) є належними і допустимими.

Тобто, дані щодо зупинки автомобіля це докази, які містяться у протоколі і на відеозаписі, які є джерелами доказів. Водночас, сам факт зупинки не є джерелом доказів, а тому доктрина «плодів отруйного дерева» не може бути застосована.

Також зазначаю, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо пункту 6 доводів зазначаю таке.

Відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 поліцейськими від керування транспортним засобом жодним чином не спростовує відмову особи (водія) від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням пункту 2.5 ПДР України, за що і передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому оцінка поведінки ОСОБА_1 , відображеної на відеозаписах, підтверджує обґрунтованість вимог працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Відсутність направлення на огляд водія на виявлення стану алкогольного сп`яніння, зазначеного у протоколі як додаток (п. 7 доводів) не свідчить про недопустимість чи неналежність протоколу як доказу, а лише свідчить про недолучення такого направлення до матеріалів справи.

Так, дійсно, у протоколі зазначено направлення, однак такий відсутній. Працівники поліції не в повній мірі виконали обов`язок, покладений на них частиною 2 статті 251 КУпАП щодо збирання та надання суду доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 УпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суддя позбавлений можливості самостійно витребувати у органу поліції додаткові докази винуватості особи.

З огляду на те, що факт надання ОСОБА_1 пропозиції на проходження огляду у медичному закладі, попередня згода особи на такий огляд та подальше прибуття особи з поліцейськими до медичного закладу зафіксовані на відеозаписах, не заперечуються захисницею, то у судді відсутні сумніви щодо дотримання працівниками поліції процедури, передбаченої у статті 266 КУпАП, в частині забезпечення особі за її бажанням можливості пройти огляд у медичному закладі, що і повинне підтверджувати відповідне направлення, не долучене до протоколу. А відсутність такого направлення не може бути підставою для звільнення особи від відповідальності за умови встановлення поза розумним сумнівом складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Також не беру до уваги доводи захисниці щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у медичному закладі (пункт 8 доводів), оскільки на відео чітко відображено всіляке ухиляння особи від проходження огляду, зокрема в медичному закладі; недотримання особою вказівок медичного працівника під час продуву пристрою; категорична відмова особи від повторного продуву приладу для визначення стану алкогольного сп`яніння чи спростування наявності такого. Також відмова від огляду у встановленому порядку зафіксована записом у відповідному журналі медичного закладу, від підпису якого відмовився ОСОБА_1 , що відображено на одному і відеофайлів.

Таким чином, усі доводи захисниці не заслуговують на увагу та не спростовують порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України.

Окремо зазначаю, що вважаю неприпустимим, щоб окремі, ймовірно існуючі незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів адміністративного порушення чи розгляду справи, призводили до уникнення відповідальності окремими громадянами, які нехтують вимогами чинного законодавства України і наражають на реальну небезпеку інших громадян.

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, що дає суду підстави для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року в розмірі 2481 грн.

Керуючись статтями 130, 251, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ