ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/195/22

3/609/129/2022

28 березня 2022 року Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої виконувачем обов`язків організатора з персоналу ТзОВ «Сегеш - Україна», РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №008 від 14 лютого 2022 року, гр. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді виконувача обов`язків організатора з персоналу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегеш - Україна», за місцем здійснення діяльності, у 2021-січні 2022 року, вчинила адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме: пунктом 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 передбачено, що із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці (типова відомча форма №П-2).

В порушення вимог п.2 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, працівників ТОВ «Сегеш - Україна» не ознайомлено під розписку в особовій картці форми П-2 з наказами про надання відпусток та про звільнення з роботи. Так, швачка ОСОБА_2 звільнена з роботи з 24.11.2021 року, однак записи про надання відпустки, про дату і причину звільнення в особовій картці працівниці відсутня.

Сторожа ОСОБА_3 звільнено з 18.11.2021 року, запис про дату і причину звільнення в особовій картці відсутня.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органом про прийняття працівника на роботу» №413 передбачено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Швачку ОСОБА_4 прийнято на роботу у ТОВ «Сегеш - України» з 31.01.2022 р., ОСОБА_5 - з 28.01.2022 року (31 та 28 січня швачкам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відпрацьовано повністю робочий день, початок роботи об 08 год. 00 хв.)

В порушення вимог Постанови №413, повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття на роботу ОСОБА_4 товариством не подано до початку роботи, а подано 31.01.2022 року об 09 год. 24 хв., про прийняття ОСОБА_5 подано 28.01.2022 року об 12 год.35 хв.

Аналогічне порушення мало місце у 2021 році при прийнятті на роботу 30 працівників.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона займає посаду виконувача обов`язків організатора з персоналу з 17.01.2020 року. Наказом №38-1-В від 15 лютого 2022 року по ТОВ «Сегеш - Україна» за безвідповідальне відношення до своїх обов`язків їй оголошено догану. Просила суворо її не карати, обмежитися усним зауваженням, оскільки на утриманні має батьків похилого віку та раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась. Вказані порушення нею усунуті, в подальшому такого не повторить.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також забезпечення виконання винесеної постанови.

Так, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП встановлена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю.

ЇЇ вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними, які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення №008 від 14 лютого 2022 року, з якого вбачається, що за результататами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо державних вимог законодавства у сферах охорони праці у ТОВ «Сегеш-Україна» встановлено порушення вимог законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: ОСОБА_1 в порушення вимог п.2 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, працівників ТОВ «Сегеш - Україна» не ознайомила під розписку в особовій картці форми П-2 з наказами про надання відпусток та про звільнення з роботи. Так, швачка ОСОБА_2 звільнена з роботи з 24.11.2021 року, однак записи про надання відпустки, про дату і причину звільнення в особовій картці працівниці відсутня.

Сторожа ОСОБА_3 звільнено з 18.11.2021 року, запис про дату і причину звільнення в особовій картці відсутня.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органом про прийняття працівника на роботу» №413 передбачено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Швачку ОСОБА_4 прийнято на роботу у ТОВ «Сегеш - України» з 31.01.2022 р., ОСОБА_5 - з 28.01.2022 року (31 та 28 січня швачкам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відпрацьовано повністю робочий день, початок роботи об 08 год. 00 хв.)

В порушення вимог Постанови №413, повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття на роботу ОСОБА_4 товариством не подано до початку роботи, а подано 31.01.2022 року об 09 год. 24 хв., про прийняття ОСОБА_5 подано 28.01.2022 року об 12 год.35 хв.

Аналогічне порушення мало місце у 2021 році при прийнятті на роботу 30 працівників;

-акті складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю від 14 лютого 2022 року № 12/224/19/22;

- приписом про усунення виявлених порушень законодавства про працю № 018 від 14 лютого 2022 року;

-особових картках працівників;

- наказах №63-К від 24 листопада, №60-К від 19 листопада 2021 року, №34-К від 17 серпня 2021 року, №1-К від 28 січня 2022 року, №2-К від 31 січня 2022 року;

-повідомленнях про прийняття на роботу

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

В той же час, ст. 22 КупАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 р. N 8 роз`яснив, що, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

По суті, правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали, або не здатні завдати значної шкоди суспільним, або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На думку суду, для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей.

Аналізуючи надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та дослідженні матеріали, суддя не вбачає підстав для сумнівів в тому, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 , позаяк саме вона була уповноваженою особою, та виконувала обов`язки організатора з персоналу.

Як встановлено у даній справі, негативних наслідків в результаті вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення не настало; не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам; обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено. При цьому, ОСОБА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувавсь.

Крім цього, суддя бере до уваги наступні відомості, а саме, що ОСОБА_1 , має на утриманні батьків похилого віку, наказом №38-1-В від 15 лютого 2022 року по ТОВ «Сегеш - Україна» за безвідповідальне відношення до своїх обов`язків понесла покарання у вигляді догани.

За наведених обставин, вважаю можливим визнати зазначене правопорушення малозначним та застосувати до ОСОБА_1 , положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 22, 41, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП в силу малозначності скоєного і обмежитись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Суддя: М. В. Харлан