Справа № 307/10/22
Провадження № 3/307/8/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вчинене:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , України, громадянином України,

передбачене ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.12.2021 року за №778614 серії ВАБ, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем 21 грудня 2021 року, о 16 год. 15 хв., в приміщенні магазину «Вікно Плюс», по вул. Грушевського в с. Нересниця, здійснював господарську діяльність без ковід-сертифікату та не вжив заходів щодо нанесення маркування 1,5 м між відвідувачами, чим порушив п.2.2, п.п.15-1 та п.9 постанови КМУ №1236 із змінами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Човганин М.І. надіслав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що ст. 44-3 ч.1 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст. Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.12.2021 року зазначено, що нібито ОСОБА_1 , зокрема порушив п.2-2, п.п.15-1 Постанови КМУ №1236. Пункт 15-1 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року не передбачає заборону здійснювати господарську діяльність без сертифікату про вакцинацію, як викладено в протоколі про адміністративне від 21.12.2021 року. Таким чином, поліцейським у даному випадку не вірно зазначено та не конкретизовано відповідно до суті викладеного правопорушення у відповідності до диспозиції ст. 44-3 ч.1 КУпАП, які саме норми, передбачені постановою КМУ 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (підпункт та пункт) ОСОБА_1 . Відтак. не розкрито об`єктивну сторону правопорушення. Крім того, поліцейським не зазначено, який саме підпункт п.2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року ОСОБА_1 нібито порушив, що у свою чергу виключає можливість надати правильну кваліфікацію діяння останнього. Також, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів того, що саме ОСОБА_1 є користувачем або власником зазначеного в протоколі приміщення та є фізичною особо-підприємцем. В протоколі містяться виправлення, що додатково свідчить про його неналежне оформлення. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків скоєння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також не було відібрано письмові пояснення, які б підтвердили вчинення останнім дій, передбачених ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а надані до протоколу відеоматеріали не є належними доказами на підтвердження факту скоєння правопорушення, оскільки не містять в собі будь-якої ідентифікаційної інформації. Просить справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 44-3 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 44-3 ч.1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст. 251 КпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Адміністративна відповідальність заст. 44-3 ч.1 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних актів, які передбачають правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно абз. 16 ст. 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Відповідно до ст. 41 "Про захист населення від інфекційних хвороб" особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем 21 грудня 2021 року, о 16 год. 15 хв., в приміщенні магазину «Вікно Плюс», по вул. Грушевського в с. Нересниця, здійснював господарську діяльність без ковід-сертифікату та не вжив заходів щодо нанесення маркування 1,5 м між відвідувачами, чим порушив п.2.2, п.п.15-1 та п.9 постанови КМУ №1236 із змінами.

Згідно п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в редакції на час вчинення даного адміністративного правопорушення) передбачено, що з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого встановлені заборони, визначені відповідними підпунктами.

Згідно п.п.15-1 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в редакції на час вчинення даного адміністративного правопорушення) у разі встановлення жовтого рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, забороняється відвідування закладів освіти здобувачами освіти, крім здобувачів дошкільної освіти, учнів спеціальних закладів освіти та 1-4 класів закладів загальної середньої освіти, а також крім закладів освіти, в яких усі допущені до роботи в закладі працівники мають документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або виданий в установленому Міністерством охорони здоров`я порядку документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини від COVID-19, включеної Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях (далі - документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини), який може бути застосовано протягом 30 днів від дати введення дози; чи міжнародний, внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, або одужання особи від зазначеної хвороби; або виданий в установленому Міністерством охорони здоров`я порядку висновок лікаря щодо наявності абсолютних протипоказань до вакцинації проти COVID-19 (далі - медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19).

Пунктом 9 вказаної постанови КМУ визначено, що лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19.

Відтак, підпунктом 15-1 пункту 3 та пункт 9 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року не передбачено заборони здійснювати підприємницьку діяльність щодо здійснення господарської діяльності без сертифікату про вакцинацію, як викладено в протоколі.

Крім того, поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме підпункт п.2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року ОСОБА_1 порушив та до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів того, що саме ОСОБА_1 є користувачем або власником зазначеного в протоколі приміщення та є фізичною особо-підприємцем.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським не надано доказів щодо відсутності в приміщенні нанесення маркування для перебування відвідувачів в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи всі обставини справи, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б давали підстави прийти до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 ч.1 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: В.І. Бобрушко