Справа № 159/5476/21
Провадження № 3/159/13/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 18.12.2015 Ковельським РВ УДМС України у Волинській області), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який працює водієм автобуса в ТДВ «Ковельське АТП»,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

21.09.2021 до Ковельського міськрайонного суду Волинської області від Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області надійшли адміністративні матеріали, у тому числі протокол про адміністративне правопорушення від 14.09.2021 серії ААБ №104161 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №104161 від 14.09.2021 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 14 вересня 2021 року о 13:01 годині в місті Ковель по вулиці Варшавській керував транспортним засобом HONDA ODYSSEY, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), при цьому у присутності двох свідків водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора ALCOTEST «DRAGER» на місці зупинки транспортного засобу (далі - ТЗ), а також відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі в установленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу, не визнав. Пояснив, що вперше опинився у подібній ситуації, розгубився та діяв як вказували працівники поліції. Зокрема, спиртного в той день 14.09.2021 року він не вживав, а вжив напередодні 13.09.2021 року ввечері в незначній кількості. 14.09.2022 перебував на роботі в АТП більше години, спілкувався з іншими працівниками, повертався додому на своєму автомобілі та був зупинений працівниками поліції. Усвідомлював, що у випадку відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, він може пройти таке обстеження у медичному закладі.

Проте, після його відмови від проходження огляду за допомогою газоаналізатора на місці, поліцейська повідомила, що на нього буде складено протокол за частиною першою статті 130 Кодексу саме за керування транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння, а не за відмову від огляду на стан сп`яніння. Він залишався на місці зупинки, однак із протоколом про вчинення адміністративного правопорушення його не ознайомлювали, другий примірник не вручали. Відмітки в протоколі про те, що він відмовився від підпису та отримання примірника протоколу не відповідають дійсності.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кучер А.А. звернувся із клопотанням про закриття провадження у справі про притягнення до адмінвідповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу у зв`язку із відсутністю складу правопорушення за вказаною нормою. Зазначив, що адміністративні матеріали не містять доказів про порушення ОСОБА_1 пункту 2.5. ПДР на момент оформлення протоколу. Вказав на невідповідність обставин, викладених в протоколі про адмінправопорушення, дійсним обставинам.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Кучера А.А., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши наявні письмові докази, відеозаписи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу, ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу у чинній на час вчинення правопорушення редакції передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вказана норма відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у статті 266 Кодексу, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі Порядок №1103).

Так, відповідно до статті 266 Кодексу особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні норми передбачені вищевказаними Інструкцією та Порядком, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу.

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пунктів 4-6 Порядку № 1103 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 10 розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

Форма (бланк) акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є додатком №2 до Інструкції № 1452/735. Форма такого акта містить 2 окремі графи «підпис свідка огляду».

На підставі відеозапису із нагрудної камери поліцейського встановлено, що до огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 14.09.2021 залучені свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Однак, доданий до адміністративних матеріалів акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не містить підписів залучених свідків, у відповідних графах поліцейським внесено запис «згідно протоколу».

Крім того, до такий складається лише у випадках проведення огляду на місці та суперечить складеному поліцейським протоколу про відмову від проходження такого огляду. З дослідженого акту вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від його підписання. Разом з тим, дана обставина ОСОБА_1 не визнається, останній, вказав, що акт у його присутності не складався, про його існування він дізнався лише в суді під час ознайомлення з матеріалами справи. На відео, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, факт складання акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не зафіксовано.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Враховуючи вид та розмір адміністративного стягнення, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за умови дотримання поліцейським усієї процедури проходження огляду водія на стан сп`яніння, а також роз`яснення наслідків відмови від проходження такого огляду.

Із наведених норм випливає, що у випадку відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський зобов`язаний направити такого водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я. Факт відмови від проходження огляду у медичному закладі фіксується у такому направленні.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із доданого до протоколу відеозапису поліцейська о 13:12 годині 14.09.2021 запросила понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в присутності яких запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу на місці, на що ОСОБА_1 відмовився.

Такі дії водія, відповідно до розділу II Інструкції № 1452/735, мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я. Ця норма перекликається зі змістом статті 266 Кодексу.

Тобто, відмовляючись пройти огляд на стан сп`яніння в місці зупинки ТЗ водій, ще не вчиняє адміністративного правопорушення. А от відмова від огляду у закладі охорони здоров`я вже є окремим адміністративними правопорушенням із відповідними наслідками.

Відповідно до п. 8 розділу II Інструкції № 1452/735 скеруванню водія до закладу охорони здоров`я, передує заповнення направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Таке направлення додано до протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, складене о 13 год. 20 хв. 14.09.2021.

Однак, із доданого відео файлу Б8ГХЗМ4229ВМ4229 випливає, що о 13 год. 13 хв. після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ, до винесення направлення, поліцейська ОСОБА_8 відразу повідомила, що вона буде складати протокол щодо нього за частиною першою статті 130 Кодексу за керування транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння.

В свою чергу, у протоколі про адміністративне правопорушення № 104161 зафіксовано час вчинення такого правопорушення ОСОБА_1 : о 13:01 год. відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

Отже, встановлено такі події 14.09.2021:

1) о 13:13 год. відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ;

2) о 13:20 год. оформлено направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

3) о 13:01 год. протоколом про адміністративне правопорушення № 104161 зафіксовано порушення ОСОБА_1 пункту 2.5.ПДР України (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).

Тобто, всупереч вимогам статті 19 Конституції України, яка передбачає що всі посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, поліцейський без дотримання встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, склав протокол про вчинення правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 256 Кодексу у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

З дослідженого відеозапису вбачається, що з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлено не було, другого примірника протоколу йому вручено не було, чим було позбавила його прав, передбачених частиною третьою статті 256 Кодексу щодо можливості подати пояснення і зауваження щодо змісту, а також викласти свої мотиви можливого не підписання протоколу.

Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись статтями 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

постановила:

Провадження у справі № 159/5476/21 (провадження № 3/159/13/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова