Справа № 451/21/22
Провадження № 3/451/45/22
ПОСТАНОВА

іменем України

25 лютого 2022 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174692 від 01.01.2022, ОСОБА_1 01.01.2022 о 05 год 11 хв на автодорозі Радехів-Павлів, керував автомобілем ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Освідкування проводилося в медзакладі КМП Радехівська ЦРЛ, що підтверджується медичним висновком №1, чим порушив вимоги пункту 2.9. «А» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174625 від 01.01.2022, ОСОБА_1 01.01.2022 о 05 год 11 хв на автодорозі Радехів-Павлів, керуючи т/з ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 не увімкнув покажчик сигналу повороту у відповідному напрямку, а також не отримував посвідчення водія, чим порушив вимоги пункту 2.1. «А», 9.2 «Б» ПДР, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 126 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріали, суд доходить наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Згідно з диспозицією частини 2 статті 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до приписів пункту 2.1. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 9 «Б» Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, окрім самого протоколу, доведена:

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, яким засвідчується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер»;

висновком №1 від 01.01.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого громадянин ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

долученим до матеріалів відео, в якому відображені обставини, що відбувалися на місці огляду транспортного засобу за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які узгоджуються з викладеними у протоколі обставинами;

поясненнями ОСОБА_1 викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №174692 від 01.01.2022, згідно яких: «з протоколом згідний, випив двісті грам шампанського претензій до нікого не маю»;

поясненнями ОСОБА_1 долученими до матеріалів справи та даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються між собою, підтверджують обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, та в яких він визнав вину у вчиненні зазначених правопорушень.

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, оскільки посвідчення водія він не отримував, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчинених ним правопорушень; особу правопорушника, який є неповнолітнім, не працює, проживає лише з матір`ю; ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення вчинення правопорушень неповнолітнім та щире розкаяння винного, тому суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 2 статті 126 КУпАП у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення, на переконання суду, є необхідним для досягнення мети його застосування.

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції у процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, в адміністративних матеріалах наявна довідка ГУНП згідно якої ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП не притягався.

Водночас, згідно постанови Радехівського районного суду Львівської області від 21.01.2021 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174692 вчинив адміністративне правопорушення 01.01.2022, то його дії слід було кваліфікувати за частиною 2 статті 130 КУпАП, що у даному випадку не має місця.

За вищевказаних обставин суд дійшов висновку, що у даному випадку працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті130 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі в цій частині слід закрити.

В порядку вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 36, 247, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисяці чотириста) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька