ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року м.Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Чобана А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ковалюка М.Г. на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2022 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 496,20 гривні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Ковалюк М.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що працівниками поліції було порушено інструкцію про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Стверджує, що з відеозапису вбачається, що технічний прилад, за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння показав 0,067 проміле, що допустимо нормі, а таблиця переводів відсотків у проміле, на яку послався суд вказавши, що показник становить 0,67 проміле є неправомірною.

Крім того, апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи тим, що 11.03.2022 року Чернівецьким апеляційним була винесена постанова про повернення апеляційної скарги, де він помилково вважав, що останнім днем подання апеляційної скарги є 03.03.2022 року, тому вважає що строк пропущений з поважних причин.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 02.12.2021 року о 23 год 27 хв., в с.Іспас по вул.Горкутській, Вижницького району Чернівецької області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

___________________________________________________________________

ЄУНСС 713/2728/21 Головуючий в І інстанції: Кибич І.А.

Номер справи 33/822/216/22 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога КНП «Вижницька БЛІЛ», результат позитивний 0,67 ‰, чим порушив вимоги п.2.9.А ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 та захисник Ковалюк М.Г. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча про час і дату апеляційного розгляду були належним чином повідомлені, тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без їх участі.

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Розглянувши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що воно є обґрунтованим та з метою забезпечення особі доступу до правосуддя, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним розглядом встановлено, що постанова районного суду вказаним вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції у постанові вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 13.12.2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновком КНП «Вижницька БЛІЛ» №128 від 03.12.2021 року, відеозаписом працівників поліції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №183637 від 03 грудня 2021 року, того ж дня о 23 год. 27 хв. в с.Іспас по вул.Горкутській, Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у присутності двох свідків та лікаря нарколога, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №128 від 03.12.2021 року. Результат позитивний 0,67 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.А ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП ( а.с.1).

При складанні даного протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений відповідною інструкцією, затверджений спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, п. 6.1 розділу І якої передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з ч.3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, яким надано право на його проведення.

Як вбачається з відеозапису бодікамери, поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що потрібно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки на місці зупинки транспортного засобу це зробити неможливо через відсутність технічного пристрою, за допомогою якого можна провести даний огляд.

Такі дії поліцейських є порушенням вищевказаної Інструкції та положень КУпАП.

Крім того в п.2 розділу 1 Інструкції, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з бодікамери поліцейського, даних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було озвучено та не записано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 пройшов тест в медичному закладі на алкотестері, однак у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення ознак стану алкогольного сп`яніння №128, виданого лікарем КНА «Вижницька БЛІЛ» чи будь-якому іншому документі, що міститься в матеріалах справи не зазначено, за допомогою якого саме технічного пристрою здійснено огляд, марку, модель чи номер технічного засобу, дата його останньої повірки, як того вимагає Інструкція.

Розділ 3 п.9 Інструкції зазначає, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З матеріалів справи встановлено, що будь-які відомості, які б підтверджували технічний стан даного приладу відсутні.

Крім того суду апеляційної інстанції є незрозумілими розбіжності у показниках результату огляду, де згідно відеозапису з бодікамери показник на технічному пристрої становить 0,067, а в медичному висновку становить 0,67.

Відповідно до п.7 розділу 2 Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Обґрунтовуючи вищезазначені розбіжності, суд першої інстанції вказав, що показники приладу Драгер налаштовані на відсотки і відповідно до інструкції та конвертору переводу відсотків показник 0,067 складає 0,67 проміле.

Апеляційний суд критично оцінює дану позицію, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що підтверджують налаштування приладу та відомості щодо типу, моделі застосованого приладу, таблиця переводів та інструкція приладу, що викликає сумнів у достовірності показника.

Таким чином, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводилась за допомогою невідомого приладу, показники результату огляду на технічному пристрої та в висновку лікаря відрізняються, то апеляційний суд вважає, що даний технічний пристрій не відповідає вимогам законодавства, відповідно не можуть вважатися допустимим доказом відомості, відображені в вищезазначеному висновку медичного огляду.

Відповідно до п.22 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог вказаної Інструкції, вважаються недійсними.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, на компакт-диску, наданому працівниками поліції, містяться файли відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зі змісту яких вбачається, що відеозапис переривався та не відображає момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , повний хід спілкування водія з поліцейськими. Крім того, на вказаних файлах відеозаписів не міститься назви пристрою, дати та часу коли відображаються події, тому в апеляційного суду виникає сумнів, що вони були відзняті з бодікамери поліцейського.

Пункт 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженого Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 зазначає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На підставі наведеного, даний доказ не може братися до уваги апеляційним судом та бути належним доказом вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції допущено ряд порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б безумовно свідчили про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

На переконання апеляційного суду, районний суд прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навівши достатніх доводів на обґрунтування свого рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ковалюка М.Г.- задовольнити.

Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

01.04.2022 року

(дата засвідчення копії)