Номер провадження 3/711/496/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Соснівського районного суду м.Черкаси про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм «СкайЛайн» проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про ідентифікаційний відсутні,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли від Соснівського районного суду м.Черкаси за підсудністю, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 124396 від 21.12.202 р ОСОБА_1 20.12.2021 року о 00:17 год. в м.Черкаси, по вул.Симиренківська, 25, керував авто ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_1 . Огляд проводився у КЗ ЧОНД у лікаря нарколога, проба позитивна 1,5 проміле, висновок № 715. Отримали виклик на лінію 102 про те, що даний вищевказаний автомобіль почне рух. В подальшому автомобіль було зупинено та запропоновано в законному порядку пройти освідування на що водій погодився, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Степаненко О.М. зазначив, що його довіритель ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає в повному обсязі. Вказав, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №124396 від 21.12.2021 ОСОБА_1 по вул.Симиренківській, 25 в м.Черкаси керував автомобілем ВА321099 державний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Як зазначено в протоколі працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проведений в закладі охорони здоров`я - Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаський обласний наркологічний диспансер». Згідно висновку № 715 від 21.12.2021 ОСОБА_1 встановлений діагноз: «алкогольне сп`яніння». Вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція), а тому є недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП). Із аналізу змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 21.12.2021 та рапорту працівника поліції В.Цимбала від 21.12.2021 у ОСОБА_1 вбачалися ознаки алкогольного сп`яніння, а тому працівники поліції зобов`язані були керуватись положеннями ч.2 ст.266 КУпАП та Розділом II Інструкції та проводити огляд за допомогою спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 погодився на проходження огляду за допомогою технічного засобу Драгер, водночас за невідомих причин огляд не відбувся, результати не отримані. В матеріалах, які додані до протоколу відсутні відомості, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду за допомогою таких технічних засобів, це підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських. Крім того, питання щодо оформлення результатів огляду за допомогою Драгера піднімалось в розмові між двома поліцейськими (див запис 4_.шоу з камери СА0053 починаючи з 01 хв. 48 с.), проте один із поліцейських заперечував факт відмови ОСОБА_1 від огляду за допомогою техзасобів, і запропонував використовувати результати огляду в медичному закладі як результат огляду за допомогою приладу Драгер. Таким чином поліцейськими порушені вимоги п.7 Розділу І Інструкції, а тому є підстави вважати, що огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціальних технічних засобів взагалі не проводився, поліцейськими не констатовано «відмову» від такого огляду, між тим його було незаконно доставлено до медичного закладу. Крім того, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який міститься в адміністративній справі, не може бути допустимим доказом, так як складений з порушенням Інструкції. Так в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння додаток 2 Інструкції) зазначаються результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (п.10 розділу II Інструкції), в той же час вказаний Акт був складеним поліцейським ОСОБА_2 за результатами огляду в закладі охорони здоров`я, що є порушенням правил Інструкції. Крім того, протокол містить відомості, які фактично не відповідають дійсним обставинам справи, зокрема дата вчинення адміністративного правопорушення - «20» грудня 2021 в 00 г. 17 хв., при умові, що в рапорті поліцейського В. Цимбала від 21.12.21 останній доповідає, що 21.12.21 о 23 год. 34 хв. тільки отримали повідомлення про порушення ПДР. Таким чином поліцейськими не встановлено час вчинення адміністративного правопорушення, що призводить до порушення вимоги ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу. З огляду на викладене неконкретне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП призводить до порушення прав на захист ОСОБА_1 , так як він позбавлений можливості захиститися від чітко сформованих інкримінованих обставин вчинення адміністративного правопорушення та залежно від цього обрати певну лінії захисту. Крім того відповідно до п.7 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за №1496/27941 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Водночас у даті вчинення адміністративного правопорушення є виправлення, що створюють сумніви у правильності встановлення часу його вчинення. Виходячи із викладеного, можна зробити висновки, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недоведеним, а тому, керуючись п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, просить суд провадження відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши адвоката Степаненка О.М., оглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як встановлено в судовому засіданні у ОСОБА_1 вбачалися ознаки алкогольного сп`яніння, а тому працівники поліції зобов`язані були керуватись положеннями ч.2 ст.266 КУпАП та Розділом II Інструкції та проводити огляд за допомогою спеціальних технічних засобів.

ОСОБА_1 погодився на проходження огляду за допомогою технічного засобу Драгер, водночас за невідомих причин огляд не відбувся, результати не отримані. В матеріалах, які додані до протоколу відсутні відомості, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду за допомогою таких технічних засобів, це підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Крім того, питання щодо оформлення результатів огляду за допомогою Драгера піднімалось в розмові між двома поліцейськими проте один із поліцейських заперечував факт відмови ОСОБА_1 від огляду за допомогою техзасобів, і запропонував використовувати результати огляду в медичному закладі як результат огляду за допомогою приладу Драгер, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Таким чином поліцейськими порушені вимоги п.7 Розділу І Інструкції, а тому є підстави вважати, що огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціальних технічних засобів взагалі не проводився, поліцейськими не констатовано «відмову» від такого огляду, між тим його було незаконно доставлено до медичного закладу. Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.п.8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, натомість міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де в графі за допомогою якого приладу проводиться освідування зазначено «КЗ ЧОНД у лікаря нарколога» На думку суд даний факт свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи викладене акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який міститься в адміністративній справі, не може бути допустимим доказом, так як складений з порушенням Інструкції. Так в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння додаток 2 Інструкції) зазначаються результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (п.10 розділу II Інструкції), в той же час вказаний Акт був складеним поліцейським ОСОБА_2 за результатами огляду в закладі охорони здоров`я, що є порушенням правил Інструкції. Крім того, протокол містить відомості, які фактично не відповідають дійсним обставинам справи, зокрема дата вчинення адміністративного правопорушення - «20» грудня 2021 в 00 г. 17 хв., при умові, що в рапорті поліцейського В. Цимбала від 21.12.21 останній доповідає, що 21.12.21 о 23 год. 34 хв. тільки отримали повідомлення про порушення ПДР. Таким чином поліцейськими не встановлено час вчинення адміністративного правопорушення, що призводить до порушення вимоги ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу.

З огляду на викладене неконкретне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП призводить до порушення прав на захист ОСОБА_1 , так як він позбавлений можливості захиститися від чітко сформованих інкримінованих обставин вчинення адміністративного правопорушення та залежно від цього обрати певну лінії захисту.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підставі наведеного, ст.ст.130, 247, 283-287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно, ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: Ю.В.Михальченко