ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 13 січня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою, 14 грудня 2021 року, близько 17.15 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_1 , в м.Полтава по вул.І.Мазепи, 45-Б, перед початком руху не впевнився в безпечності що це буде безпечним та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась у попутному з ним напрямку, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення та за недоведеністю такого.

Вказує на порушення ОСОБА_2 правил обгону транспортного засобу, передбачених розділом 13 ПДР, натомість він дотримувався всіх належних правил дорожнього руху.

Також вказує на відсутність доказів на підтвердження його винуватості.

Зазначає на недопустимість як доказу наявного в матеріалах справи відеозапису, оскільки останній не містить ніякої фіксації дорожньо-транспортної події, записаний на не зрозумілий засіб відеозапису з екрану комп`ютера та з послідуючим монтажем що видно навіть не озброєним оком.

Звертає увагу на керування ОСОБА_2 транспортним засобом без страхового полісу (договору) обов`язковою страхування.

Зазначає, що мав бути звільнений від сплати судового збору як інвалід другої групи.

Заслухавши ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Під час розгляду справи у апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що причиною виникнення ДТП, на його думку, стало порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 , яка не надала переваги у русі його транспортному засобу, який здійснював маневр виїзду з місця для паркування.

Однак, як вбачається зі схеми місця ДТП, зіткнення відбулось на смузі руху автомобіля «Volkswagen Golf». Пошкодження на транспортних засобах локалізовані таким чином: у «Volkswagen Golf» пошкоджено задній бампер, заднє праве крило та переднє праве крило, дверки праві, а у «ВАЗ 2101» - передній бампер та переднє ліве крило.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що автомобіль «ВАЗ 2101» знаходився на узбіччі автомобільного шляху в нерухомому стані. В цей час, позаду, в попутному з ним напрямку, рухався автомобіль «Volkswagen Golf», який під час руху займав ліве положення, ближче до суцільної смуги. Коли почав наближатися до вказаного авто, транспортний засіб «ВАЗ 2101» не надав йому переваги у русі та здійснив маневр виїзду з місця зупинки вліво, допустивши зіткнення автомобілів.

Отже, викладені обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , при перестроюванні ліворуч, не надав дороги транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, і саме цими своїми діями створив перешкоду для руху інших транспортних засобів, тим самим порушив п.10.1 ПДР України.

Таким чином, саме ОСОБА_1 , порушивши ПДР України, створив умови для ДТП, і саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням наслідків, а тому його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною.

Доводи апеляційної скарги про необхідність притягнення ОСОБА_2 за порушення п.п. 13.1, 14.2 та 14.5 ПДР України є необґрунтованими, виходячи з такого.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягається до відповідальності за порушення вимог п. 10.1 ПДР України, і саме ці порушення, на думку правоохоронного органу, спричинили наслідки у вигляді дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи із засад судочинства, суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, і не вправі ухвалювати рішення щодо обставин, які особі не ставились у провину компетентним органом і від яких особа не захищалась.

Твердження про те, що відеозапис неналежний доказ, є неогрунтованими.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відео в повній мірі відображає обставини події, узгоджується з показаннями потерпілої ОСОБА_2 та даними відображеними в схемі місця ДТП, а тому підстав ставити його під сумнів також немає.

Таким чином, посилання апелянта щодо недоведеності його вини, а також допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді є такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, доводи апелянта про наявність підстав для його звільнення від сплати судового збору заслуговують на увагу.

Положеннями п.9 ст.5 Закону України „Про судовий збір" визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до долучених до матеріалів справи копії пенсійного посвідчення, копії висновку МСЕК, ОСОБА_1 в період з 26.05.2017 року має статус пенсіонера по інвалідності ІІ групи, є інвалідом армії.

Тобто, у відповідності до приписів закону ОСОБА_1 в даному випадку має право на звільнення від сплати судового збору.

Вказану обставину при розгляді справи суддя не врахував.

Враховуючи викладене, постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, підлягає скасуванню в частині стягнення судового збору.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 13 січня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави в сумі 496, 20 грн. скасувати.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко