Справа № 509/531/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року ссуддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

по ст. 173-2 ч.2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського районного суду Одеської області надішли адміністративні матеріали з притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії BAВ №454279 від 13.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 13.01.2022 року приблизно о 21:30 год. знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство, відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 2020 року народження, а саме виражався нецензурною лайкою та відштовхував від себе, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому вину щодо скоєного правопорушення не визнає, та зазначає, що дії та бездіяльності з боки співмешканки ОСОБА_3 були спрямовані на те, щоб створити такі умови, тобто видимість домашнього насильства за допомогою поліції, з метою заподіяння йому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах, поширення ОСОБА_3 недостовірної інформації в поліції, суді по відношенню до нього, а також у громадянському суспільстві , що відбувається на його психічному стані, та позбавляє його права на працю.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в притягненні останнього до адміністративної відповідальності слід відмовити виходячи з таких підстав.

Адміністративна відповідальність за статтею 173-2 ч.2 КУпАП настає у разі вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не спростовано належними, допустимими доказами. Крім того, до матеріалів справи не долучено письмові пояснення свідків.

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу, проте такі у суду відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173, ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд в Одеській області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя:Козирський Є. С.