Справа № 345/4187/21
Провадження № 33/4808/205/22
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції І.І. Сухарник
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з матеріалами справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір.

ОСОБА_1 звертається з апеляційною скаргою на це судове рішення, де також просить про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовує клопотання тим, що про розгляд справи і про її результат дізнався 13 березня 2022 року, отримавши усне зауваження від поліцейського. 14 березня 2022 року звернувся до суду першої інстанції з заявою про видачу копії постанови та про ознайомлення з матеріалами справи. Оскільки України перебуває в стані війни ознайомився з паперовими носіями інформації в кінці тижня. Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений з незалежних від нього причин, адже з часу складення протоколу він неодноразово звертався до суду, стежив за офіційною сторінкою суду, однак його позбавлено права на захист.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді враховую наступне.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (пункт 22), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Враховую, що необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України, так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Оскаржену постанову винесено 16 листопада 2021 року, цей день є початком перебігу десятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на неї, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, що триває до 26 листопада 2021 року включно.

Як вбачається зі штампу суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подає 22 березня 2022 року - з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В той час, апелянтпросить про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 в цій частині, доходжу висновку про відсутність поважних причин пропуску десятиденного строку з дня винесення постанови згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП на подачу апеляційної скарги.

Згідно з матеріалами справи, справу розглянуто в суді першої інстанції 16 листопада 2021 року без участі ОСОБА_1 (а.с. 25-28).

Разом з тим, ОСОБА_1 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1), суд першої інстанції повідомляв його про час та місце розгляду справи за відомою з протоколу адресою, правильність якої він засвідчив власноручним підписом у протоколі, яка також є аналогічна зазначеній в апеляційній скарзі, проте поштові відправлення з судовими повістками, як і з копією постанови, повернулися у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання - апелянт систематично не отримував поштову кореспонденцію.

Аналізуючи зміст п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» враховую, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 намагався дізнатися про результати судового розгляду з метою реалізувати процесуальну можливість звернутися з апеляційною скаргою, або існували обставини, які перешкоджали скористатися таким правом.

Посилання на обставини, за яких ОСОБА_1 дізнався про винесену постанову, отримав копію постанови, як підставу для поновлення стоку на апеляційне оскарження, голослівні, оскільки ці обставини не об`єктивними причинами, а причинами суб`єктивного характеру.

Не є слушним і посилання апелянта на обставини, зумовлені воєнним станом, оскільки воєнний стан введено на усій території України згідно з указом Президента України, який затверджений Верховною Радою України, № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року.

За відсутності доказів існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк особисто чи залучити для цього захисника, не залежали від волевиявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та виникли протягом строку, який пропущено, не можливо дійти висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Звертаю увагу, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, доводи щодо законності, обґрунтованості оскарженого рішення не перевіряються, оскільки така оцінка може бути дана тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло