Єдиний унікальний номер №943/335/22
Провадження №3/943/223/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП №2 Львівського РВП № 2 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, уродженця смт. Красне, проживаючого без реєстрації АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 191 КпАП України

в с т а н о в и в :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення 18 березня 2022 року близько 17.17 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в с. Сторонибаби Золочівського району Львівської області, порушив правила зберігання та перенесення мисливської вогнепальної зброї, а саме карабіну нарізного марки Форт-201, калібр 7,62х39 № НОМЕР_1 , чим порушив правила зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 від захисту адвоката Панчишин А.В. відмовився, оскільки адвокат зловживаючи своїми правами видав один ордер на представництво двох осіб, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , свої дії адвокат Панчишин А.В. в судовому засіданні пояснив тим, що думав що суддя не зверне увагу на те, що заповнені ордера адвокатом мають один номер.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному визнав, пояснивши суду, що 18.03.2022 року йому подзвонив ОСОБА_2 і він разом з водієм групи швидкого реагування виїхали в с. Сторонибаби. Приїхавши на місце, побачили заворушення. Було багато людей. Всі бігали з ножами. Він мав з собою зброю. Потім викликали поліцію, і на запитання працівника поліції чи є у нього зброя відповів, що так є, на що йому було роз`яснено те, що він порушив правила зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів, оскільки зброя повинна бути в чохлі. Пояснив, що він взявся за зброю, але вона не була заряджена, однак чохла дійсно не було.

Дане правопорушення повністю підтверджується письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 789159, рапортом ДОП ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, іншими матеріалами справи.

Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною 1ст. 191 КУпАП. Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 191 КУпАП, а саме порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

Порядок зберігання вогнепальної зброї встановлюється Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року.

Згідно п.12.13 даної інструкції під час перенесення або перевезення вогнепальна, пневматична зброя має бути у розрядженому стані та знаходитися у спеціальному чохлі, кейсі, футлярі тощо. Під час перенесення або перевезення зброї та боєприпасів до неї, основних частин зброї, пристроїв та патронів до них власник зобов`язаний мати при собі дозвіл органу поліції на право зберігання та носіння такої зброї, основних частин зброї та пристроїв.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях порушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 191 КУпАП., оскільки зброя була без спеціального чохла, кейсу, футляру, тощо. Тож останнього слід визнати винним у вчиненні даного правопорушення.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що конфлікт мав місце, однак у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , були відсутні будь-які правові підстави діставати вогнепальну бойову зброю з автомобіля в якому її перевозив без чохла. Діставши вогнепальну зброю з автомобіля перед мирним населенням, продемонстрував явну перевагу та створив явну, а не умовну, загрозу мирним громадянам. При таких умовах, суд оцінивши всі докази у справі, приходить до переконання, що для запобігання виникнення таких ситуацій на території Золочівського району Львівської області слід застосувати оплатне вилучення вогнепальної зброї та бойових припасів (магазину до даної зброї), яке передбачено санкцією ч. 1 ст. 191 КУпАП.

Стаття 28 КУпАП зазначає, що оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.

При цьому, суд вважає помилковими доводи правопорушника про те, що він щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні і це слід віднести до пом`якшуючої вини обставини, оскільки така не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Зокрема, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 18 вересня 2019 року у справі № 166/1065/18, провадження №51-3392 км19.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховано характер скоєного правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, у зв`язку з чим суддя вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з оплатним вилученням зброї та . бойових припасів (магазину до даної зброї).

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 23,27,28,33,34,191,221,276-280,283-284 КУпАП, суддя ,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КпАП України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень в дохід держави з оплатним вилученням зброї, а саме карабіну нарізного марки Форт-201, калібр 7,62х39 № НОМЕР_1 та бойових припасів (магазину до даної зброї).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 гривень в користь держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова