Справа № 345/115/22
Провадження № 3/345/121/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Юрчак Л.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2022 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшли адміністративні матеріали відносно громадянина ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Адміністративні правопорушення вчинено за наступних обставин:

10.01.2022 в м. Калуш по вул. Добрівлянська, ОСОБА_1 , керував автомобілем Audi А6, д.н.з. НОМЕР_2 , при виїзді на нерегульоване перехрестя вул. Львівська, не надав перевагу в русі автомобілю Audi A6, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, та скоїв із ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Також, 06.01.2022 в м. Калуш по вул. Львівська, водій керуючи автомобілем Audi А6, д.н.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення із автомобілем марки Audi A6, д.н.з. НОМЕР_3 після чого залишив місце події.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Його представник адвокат Любчик С.Р. подав суду клопотання про відкладення розгляду справи, так як ОСОБА_1 перебуває за межами України, а саме поліцією Чеської Республіки йому 07.03.2022 видано візу толерантності (гуманітарну візу) до 06.03.2023 включно.

Ознайомившись із даним клопотанням, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співвставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Адвокат ОСОБА_1 Любчик С.Р. п`ять разів подав суду клопотання про відкладення розгляду справи. Адмінправопорушник на даний час перебуває за межами України, дата його повернення невідома. Водночас, його адвокат у судове засідання не з`явився.

Отже, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, доходжу до висновку, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав доходжу до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення адмінправопорушника та його захисника, з метою дотримання строків, передбачених ст. 38 КУпАП, доходжу висновку щодо можливості розглянути справу за відсутності вказаної особи на підставі матеріалів, які маються у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Згідно ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб..

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У звязку з тим, що однією і тією ж особою ОСОБА_1 06.01.2022 вчинені адміністративні правопорушення передбачені ст.124, ст. 122-4 КУпАП, суд вважає, що для повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин, стягнення слід накладати у відповідності до вимог ст.36 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, то міру стягнення до нього необхідно обрати в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь ДСА України в розмірі 496 грн. 20 коп.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст. 33, 122-4, 124, 221, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді:

- за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі складає 850,00 грн.;

-за ст. 122-4 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі складає 3400,00 грн.

Згідно ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у штрафу 200 нмдг, що становить 3400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 - 496 грн. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя