Справа № 461/7984/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/188/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Блонського Михайла Андрійовича, представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Блонського Михайла Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 484 МК України та накладено стягнення у виді конфіскації вилученого згідно протоколу про порушення митних правил№1367/20900/21 від 23 липня 2021 року товару, а саме легкового автомобіля марки PEUGEOT 307, номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску - 2002.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Держмитслужби України витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 28499,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 496 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови, 21 липня 2021 року для здійснення митного оформлення в режимі «Імпорт» товару «Легковий автомобіль марки PEUGEOT 307, бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 , двигун бензиновий, об`ємом 1587 см3, потужністю 80 кВт, кількість місць - 5, рік випуску - 2002, модельний рік - 2002, дата першої реєстрації 21 листопада 2002 року» у ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці декларантом ОСОБА_2 подано електронну митну декларацію типу ІМ40АА від ОСОБА_1 разом з товаросупровідними документами, а саме: договір купівлі-продажу б/н від 27 червня 2017 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24 червня 2021 року; паспорт громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 2 червня 2006 року, яка була не внесена системою в базу даних АСМО "Інспектор 2006" через помилку Автомобіль з VIN НОМЕР_1 станом на 31 грудня 2020 року не знаходився в Україні, тому не може бути пільгового оформлений з особливістю НК». Відповідно до наявних баз даних митних органів ДФС, відомості про факт ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «PEUGEOT 307», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , через пункти пропуску на державному кордоні України та оформлення у встановленому порядку відсутні. Відтак, транспортний засіб марки «PEUGEOT 307», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , ввезено на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Блонський М.А., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу,в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі.

Адвокат Блонський М.А. в доводах апеляційної скарги зазначає, що суддею місцевого суду не виконано вказівку апеляційного суду, щодо необхідності перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі та встановлення даних щодо особи, яка надала ОСОБА_1 в користування транспортний засіб і відповідно дослідження її показання.

Під час розгляду справи митним органом не надано нових доказів, проте судом першої інстанції, всупереч позиції апеляційного суду, встановлено докази, які підтверджують факт придбання транспортного засобу ОСОБА_1 на території України, що прямо суперечить позиції апеляційного суду.

Такий висновок Галицького районного суду м. Львова є абсолютним нехтуванням позиції вищестоящої інстанції, зневагою до апеляційного суду, і суперечить принципу правової визначеності.

Вважає постанову Галицького районного суду м. Львова незаконною і такою, що підриває довіру до судової влади в Україні.

Зазначає, що ОСОБА_1 придбав та використовував транспортний засіб ввезений на територію України поза митним контролем, оскільки автомобіль був на іноземній реєстрації з Республіки Польщі, з якою немає можливості перетнути кордон без митного контролю, то в нього не виникло підозри, що такий ввезений на територію України поза митним контролем. Окрім того, судом не взято до уваги, що з приводу шахрайських дій він звернувся з заявою в поліцію.

Заслухавши, пояснення ОСОБА_3 та його представника на підтримку апеляційної скарги, виступ представника митниці на заперечення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 489 МК та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщаються через митний кордон України.

Сттатею 484 МК України передбачено відповідальність за зберігання, перевезення, придбання чи використання товарів, транспортних засобів комерційного призначення, ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів або їх конфіскацію.

З об`єктивної сторони дане правопорушення полягає у вчиненні дій, спрямованих на зберігання, перевезення, придбання, використання тільки товарів або транспортних засобів комерційного призначення, які є в даному випадку предметом порушення митних правил, ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, а суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною формами вини.

Відповідно до положень ст. 4 МК України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З огляду на наведене, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як порушення митних правил, що передбачено ст. 484 МК України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про порушення митних правил №1367/20900/21 від 23 липня 2021 року (а.с. 1-4), з якого вбачається, що ОСОБА_1 придбав та використовував товар, а саме - транспортний засіб, який ввезено на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю;

- витягом з АСМО «Інспектор» (а.с. 14-24), з якого вбачається, що автомобіль марки Peugeot 307, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 виїхав з України 5 квітня 2018 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23 липня 2021 року (а.с. 5) з яких вбачається, що автомобіль він придбала в 2018 році, окрім того в своїх поясненнях не зазначав, що придбав його на території України;

- договором купівлі-продажу від 27 червня 2017 року (а.с. 10), де покупцем зазначено ОСОБА_1 , місце вчинення угоди зазначено місто Jaroslav.

Покликання апелянта на те, що вказаний автомобіль був придбаний на території України до уваги апеляційним судом не береться, оскільки, не зважаючи на відсутність у матеріалах справи даних про те, яким чином даний автомобіль був ввезений на територію України, ОСОБА_1 придбав та використовував вказаний транспортний засіб в особистих цілях. Факт звернення до митних органів з метою здійснення митного оформлення не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Аргументи сторони захисту, що суддею місцевого суду не виконано вказівку апеляційного суду, щодо необхідності перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі та встановлення даних щодо особи, яка надала ОСОБА_1 в користування транспортний засіб і відповідно дослідження її показання, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки на а.с. 10 знаходиться договір купівлі-продажу від 27 червня 2017 року, де покупцем зазначено ОСОБА_1 , місце вчинення угоди зазначено місто Jaroslav, у зв`язку із вищезазначеним доводи сторони захисту не заслуговують на увагу, оскільки автомобіль було придбано за межами території України.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, щодо нього, невідомим чоловіком на ім`я ОСОБА_5 , не можуть заслуговувати на увагу апеляційного суду, а заява, яка міститься на а.с. 79, не може бути підтвердженням аргументів апелянта.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 484 МК України.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ст. 484 МК України, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Блонського М.А. є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 484 МК України залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Блонського Михайла Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.