ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4992/21 Номер провадження 33/814/157/22Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судового засідання Гринь А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Боярка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що 06 листопада 2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП на 340 гривень штрафу,

визнано винуватим та накладено на нього адміністративне стягнення за ч.4 ст.121 КУпАП у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 гривень 20 копійок судового збору на користь держави.

За постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 27 листопада 2021 року о 17 годині 40 хвилин на 208 км автодороги Київ-Харків-Довжанський повторно протягом року в порушення вимог п.31.3 «б» ПДР України керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 213, н.з. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд здійснив неправильне тлумачення ст.35 Закону України «Про дорожній рух» і не врахував те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів чи вантажів з метою отримання прибутку, натомість він керував транспортним засобом, який експлуатується не з названою метою, а для власних потреб, має вантажопідйомність до 3,5 тон, через це не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Окрім того, на думку порушника, оскаржувана постанова не відповідає вимогам щодо її змісту та обґрунтованості, встановленим КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи сповіщеним про місце і час розгляду справи, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився та заявив клопотання про здійснення апеляційного розгляду за його відсутності.

Апеляційний суд перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно зі ст.294 КУпАП судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.

Стаття 7 КУпАП регламентує, що провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Цих вимог місцевим судом дотримано.

Так, ч.3 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

У той же час, за ч.4 ст.121 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Наведені положення корелюються з п.31.3 «б» ПДР України, відповідно до вимог якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством , якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №020591 від 27 листопада 2021 року цього дня о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_1 повторно протягом року в порушення вимог п.31.3 «б» ПДР України керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 213, н.з. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов (а.с. 2).

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 213, н.з. НОМЕР_1 , у наведених вище місці та часі в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим доводи порушника про те, що автомобіль, яким він керував, не підлягає обов`язковому технічному контролю, є необґрунтованими.

Так, приписами ч.ч.1, 2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів встановлює Кабінет Міністрів України.

В абз.1 ч.7 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», який кореспондується з абз.2 п.3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137, встановлено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, яка становить для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

У той же час, як убачається з матеріалів справи, керований ОСОБА_1 автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 213, н.з. НОМЕР_1 , є вантажним транспортним засобом (фургоном малотонажним), 2000 року випуску, який перереєстрований 06 листопада 2018 року, повною масою 2590 кг (без навантаження - 1820 кг), що підтверджується даними його реєстраційної картки (а.с. 4).

Отже, вказаний транспортний засіб є вантажним, на момент вчинення адміністративного правопорушення мав строк експлуатації більше 2 років, а тому підлягає обов`язковому технічному контролю кожні 2 роки. При цьому, слід зазначити, що категорія транспортного засобу «В» не визначає тип автомобіля, а вказує на категорію водія, який має право керувати ним. Тобто, по допустиму масу цим автомобілем може керувати водій з категорією «В», але сам автомобіль призначений для перевезення вантажів і за зареєстрованими властивостями є вантажним, тому підпадає під вимоги закону, які зобов`язують вчасне проведення його технічного контролю.

Поміж тим, доводи апеляційної скарги про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають лише автомобілі, які використовуються для перевезення пасажирів чи вантажів з метою отримання прибутку, слід уважати неспроможними та такими, що ґрунтуються на довільному тлумаченні норм матеріального права, так як зазначені застереження стосуються легкових автомобілів, а не вантажних автомобілів, які вантажопідйомністю до 3,5 тонни, зі строком експлуатації більше двох років (транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 ), повинні проходити обов`язковий технічний контроль кожні 2 роки.

Однак, автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 213, н.з. НОМЕР_1 , станом на момент складання протоколу обов`язковий технічний контроль своєчасно не пройшов, що підтверджується довідкою УПП у Полтавській області від 28 листопада 2021 року й не заперечувалось самим порушником у судах першої та другої інстанцій (а.с. 8).

Відповідно ж до постанови серії БАА №551256 06 листопада 2021 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у керуванні в цей день о 23 годині 20 хвилин транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тобто в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді 340 гривень штрафу (а.с. 5). Зазначене свідчить про те, що вчинене 27 листопада 2021 року о 17 годині 40 хвилин на 208 км автодороги Київ-Харків-Довжанський апелянтом порушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, є повторним протягом року, та такі дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, охоплюються диспозицією ч.4 ст.121 КУпАП.

З огляду на викладене, місцевий суд за встановлених ним у оскаржуваному судовому рішенні обставин дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а саме повторного протягом року керування транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, навівши достатні мотиви прийнятого рішення.

У п.1.10 ПДР України передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є водієм, що підтверджується даними технічного носія інформації, на якому записано відеозаписи від 27 листопада 2021 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №020591, відповідно до яких у порушника було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11 травня 2011 року (а.с. 2).

У рішенні "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керування транспортним засобом, який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, становить суспільну небезпеку, адже може призвести до виникнення ДТП, заподіяння шкоди природному середовищу, завданню збитків державним чи суспільним інтересам, а також життю і здоров`ю іншим учасникам дорожнього руху.

Так, санкцією ч.4 ст.121 КУпАП передбачено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративного арешту на строк від п`яти до десяти діб.

Накладене ж судом першої інстанції на ОСОБА_1 стягнення, що за своїм видом є найменш суворим та за розміром - мінімальним, відповідає вимогам ст.23, 33 КУпАП, а тому з урахуванням принципів співмірності, індивідуалізації є справедливим і відповідним характеру вчинених апелянтом дій та його особі, сприяє меті адміністративного стягнення, тобто є необхідним та достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, при цьому, відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Під час апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а за своїм змістом відповідає приписам ст.283 КУпАП, через це підстави для її скасування, про що просить ОСОБА_1 - відсутні.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун