ПОСТАНОВА

Іменем України

01.04.2022 Справа №607/3933/22 Провадження № 3/607/2281/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

21.03.2022 на розгляд судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258641 від 13.03.2022 зазначено, що 13.03.2022 о 16 год. 00 хв. на автодорозі М-30, 157 км + 400 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість ходи, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради водій категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 органом Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Колодовський О.В. зазначив, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з мотивів, викладених у письмовому запереченні. Зазначив, що ОСОБА_1 не міг бути суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення, оскільки не був водієм. Вказав, що працівники поліції не здійснювали зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а автомобіль поблизу аеропорту виявили навіть не працівники патрульної поліції. При цьому також відсутні будь-які підстави для зупинки транспортного засобу, які передбачені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Крім цього, зауважив, що в порушення ч. 2 ст. 266 КУпАП не відбувалась відеофіксація проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також відсутні відомості про наявність двох свідків у разі неможливості здійснити таку відеофіксацію технічними засобами. Вказав, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом 13.03.2022 о 16 год. 00 хв., а в медичний заклад він був направлений лише о 19 год. 30 хв., що свідчить про порушення вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, яка передбачає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Також зазначив, що незрозумілим є наявність у адміністративних матеріалах направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, оскільки таке направлення має бути лише у одному примірнику та зберігатися у медичному закладі. При цьому відомості про результати огляду записані працівником патрульної поліції, а не відповідним медичним працівником. Так само зауважив, що долучені до адміністративних матеріалів справи рапорти не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки адресовані не суду та відсутні відомості про їх реєстрацію у журналі реєстрації рапортів.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. При цьому приписами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи, що захист прав ОСОБА_2 у судовому засіданні здійснював адвокат Колодовський О.В., суддя вважав за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов такого висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) як джерело права.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі за текстом Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Також за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258641 від 13.03.2022 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, яке полягало у тому, що 13.03.2022 о 16 год. 00 хв. на автодорозі М-30, 157 км + 400 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість ходи, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради водій категорично відмовився.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, працівниками поліції долучено: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, до КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради від 19 год. 30 хв. 13.03.2022; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.03.2022; рапорти оперуповноваженого ВКП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Джумати П.І., старшого оперуповноваженого ВКП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Касараби І. та поліцейського взводу 2 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Галасіс Л. від 13.03.2022.

Разом з тим до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які б підтверджували, що 13.03.2022 приблизно о 16 год. 00 хв. на автодорозі М-30, 157 км + 400 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також що при цьому у нього були наявні ознаки наркотичного сп`яніння та він у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння. Зокрема, відсутні будь-які пояснення свідків, записи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, відеореєстратора тощо.

Більше того у своїх рапортах оперуповноважений ВКП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Джумата П.І. та старший оперуповноважений ВКП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Касараба І. від 13.03.2022 повідомляють, що надійшла інформація, що поблизу аеропорту знаходиться велика кількість підозрілих осіб, та одразу після прибуття на місці події ними був виявлений транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходився ОСОБА_1 . Однак будь-яких відомостей про те, що останній керував транспортним засобом, вказані рапорти не містять. Так само відсутні такі відомості у рапорті поліцейського взводу 2 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Галасіс Л. від 13.03.2022.

Крім цього, ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» чітко виокремлено ряд підстав, за яких поліцейський може або зобов`язаний зупиняти транспортний засіб. При цьому ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачає, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Разом з тим зі змісту долучених документів також не вбачається, що у патрульних поліцейських були підстави, передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», для зупинки транспортного засобу та що така зупинка взагалі мала місце.

Так само в порушення ч. 2 ст. 266 КУпАП до адміністративних матеріалів не долучено доказів, які б підтверджували, що під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейськими застосовувались технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводився у присутності двох свідків. При цьому зі змісту акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.03.2022 вбачається, що до такого акту додається відеозапис з нагрудної камери № 474337, однак суду такі відеоматеріали надані не були.

Жодних інших доказів, як то пояснення свідків, записи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, відеореєстратора тощо, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення, судді не надано. При цьому самі по собі рапорти не є доказом винуватості особи, а є процесуальними документами, в яких містяться певні обставини чи уточнення можливого вчинення правопорушення.

Так само протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім цього, суддею встановлено, що патрульними поліцейськими було допущено порушення вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, яка передбачає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, у даному випадку необхідним є визначити момент встановлення підстав для здійснення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258641 від 13.03.2022 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , 13.03.2022 о 16 год. 00 хв.

При цьому з рапорту поліцейського взводу 2 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Галасіс Л. від 13.03.2022 вбачається, що о 19 год. 30 хв. вона прибула в складі екіпажу «Юпітер 110» на б-р Т.Шевченка, 10 в м. Тернополі вже з метою доставки ОСОБА_1 до КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відтак суддя вважає, що станом на 19 год. 30 хв. підстави, визначені ч. 4 ст. 266 КУпАП, вже існували і цілком ймовірно, що такі підстави настали саме о 16 год. 00 хв., як вказано у протоколі.

Однак твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки не був водієм, спростовується змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якої слідує, що суб`єктом даного правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом. При цьому відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії, а також водієм є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Вказане свідчить про те, що поняття «водій» та «особа, яка керує транспортним засобом» не є тотожними поняттями.

Також суддя відхиляє доводи захисника про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, має бути лише у одному примірнику та зберігатися у закладі охорони здоров`я, а також те, що записи про результати огляду мають вноситись лише медичним працівником. Суддя зазначає, що вказане вище направлення є документом, який оформляється працівником патрульної поліції на місці зупинки транспортного засобу, до якого патрульний поліцейський вносить відомості про водія транспортного засобу, а також зазначає про проведення або непроведення огляду на місці зупинки автомобіля. При цьому суддя погоджується з тим, що таке направлення зберігається у закладі охорони здоров`я, однак такі обставини мають місце лише тоді, коли водій погодився пройти огляд у медичному закладі. Однак у даній ситуації протокол складений щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а відтак оригінал такого направлення міститься у матеріалах справи.

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного суддею встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суддя доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При цьому суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 9, 40-1, 130, 245, 247, 251-252, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська