ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 689/1652/21

Провадження № 33/4820/25/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Мартиненка В.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Пелюшка Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу адвоката Пелюшка Леоніда Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ярмолинецького районного суду від 16 вересня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ярмолинецького районного суду від 16 вересня 2021 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 гривень 00 коп.

За постановою суду, 14 серпня 2021 року о 16 годині 35 хвилин в с. Вербка Хмельницького району по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за його згодою на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810» під безперервний відеозапис. Відповідно до тесту №923 результат огляду становить 2,54 проміле.

В поданій апеляційній скарзі адвокат Пелюшко Л.О. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Ярмолинецького районного суду від 16 вересня 2021 року, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, винесеною із порушенням норм процесуального і матеріального права.

Вказує, що судом першої інстанції без будь-яких обґрунтувань було відмовлено стороні захисту у виклику працівника поліції та свідків та відкинуті доводи захисту, що працівниками поліції вдалось здобути докази, які були покладені в основу обвинувачення виключно за допомогою провокації адміністративного правопорушення.

Працівники поліції прибули на виклик в с. Вербка, Ярмолинецького району, за повідомленням осіб, у яких з ОСОБА_1 виник конфлікт про що свідчить рапорт наявний в матеріалах справи. Коли конфлікт було вирішено, працівники поліції, підозрюючи, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння попросили його прибрати автомобіль с проїжджої частини, при чому останній неодноразово повідомляв їм, що не бажає сідати за кермо, а його транспортний засіб забере його знайомий. Таким чином, фактично адміністративне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 сталось за активного сприяння та згоди працівників поліції, що свідчить про його провокацію з метою отримання доказів його вчинення, які згодом були покладені в основу звинувачення. Відеозаписи, що наявні в матеріалах справи, вказаного не зафіксували, оскільки не є безперервними, а відеозапис проходження огляду на стан сп`яніння взагалі здійснювалось за допомогою телефону працівника поліції, на якому зафіксовано лише факти, що вигідні для сторони обвинувачення.

Також, працівниками поліції було порушено огляд на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_2 не було роз`яснено його права, що він може не погодитись з результатом огляду та пройти його у найближчому закладі охорон здоров`я. Направлення для проходження огляду на стан сп`яніння не оформлялося.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пелюшка Л.О. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2021 серії ААБ №163275 14 серпня 2021 о 14 серпня 2021 року о 16 годині 35 хвилин в с. Вербка Хмельницького району по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за його згодою на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810» під безперервний відеозапис. Відповідно до тесту №923 результат огляду становить 2,54 проміле.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №163275 від 14 серпня 2021 року, у якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення;

- роздруківкою алкотестера, результат тесту 2,54 проміле;

- відеозаписом з місця події, з якого видно, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735.

Так на відеозаписі зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,54 проміле. ОСОБА_1 з результатом огляду погодився. При цьому, як до продування алкотестера так і після того ОСОБА_1 пояснив, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення за вчинене правопорушення на ОСОБА_1 місцевим судом накладене відповідно до правил, передбачених ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного безпідставними є доводи апеляційної скарги адвоката Пелюшка Л.О. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, згідно положень ч.2 ст.266 КУпАП, проводився із застосуванням технічних засобів відеозапису.

З результатом огляду (2,54 проміле) ОСОБА_1 погодився.

Отже, посилання в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції процедури огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, є надуманими.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги про те, що судом без будь-яких обґрунтувань було відмовлено стороні захисту у задоволенні клопотання про виклик працівника поліції та свідків.

Судом першої інстанції обґрунтована відмова у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик свідків.

Так суд першої інстанції правильно вказав у постанові про те, що свідки ОСОБА_3 (зазначений у протоколі у якості свідка), а також свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути об`єктивними через наявний конфлікт, у тому числі із застосуванням сили з боку ОСОБА_1 . А тому відсутня потреба у виклику даних свідків.

Крім того, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у протоколі про адміністративне правопорушення свідками не вказані.

Зазначений у протоколі свідок ОСОБА_6 пояснень не давав, у справі відсутні його пояснення, а тому відсутня потреба у виклику свідка та допиту його у суді.

Доводи про те, що правопорушення сталося за активного сприяння поліцейських не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, з урахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п 2.9 а ПДР України, постанова суду є законною та справедливою, і підстави для її скасування відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Ярмолинецького районного суду від 16 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката Пелюшка Л.О. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук